Справа № 555/1942/26
Номер провадження 2/555/1190/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
"14" вересня 2026 р. м.Березне
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Собчука А.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Стасюк І.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Березне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року.
Позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року в загальному розмірі 23 460 грн 96 коп., з яких: 8 494 грн 36 коп. заборгованість за основною сумою кредиту; 14 966 грн 60 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн 00 коп.
Позов обґрунтований тим, що 08 квітня 2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір № 564137337 від 08 квітня 2019 року, відповідно до умов якого первісно відповідачу було надано кредит у сумі 3 600 грн 00 коп. строком на 23 дні.
У подальшому сума наданих у межах кредитних правовідносин коштів була збільшена та загалом становила 8 500 грн 00 коп.
Позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» зазначає, що відповідач своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконала, унаслідок чого утворилася заборгованість.
Право вимоги за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року неодноразово відступалося іншим фінансовим установам, а 05 червня 2025 року перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС».
Ухвалою суду від 18 серпня 2026 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.
Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності позивача та його представника, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подав.
Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи: на адресу його місця проживання було направлено рекомендоване поштове відправлення із судовою повісткою про день, час та місце судового засідання, а також розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання на офіційному вебсайті «Судова влада України».
Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
При цьому відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення обставин, на які він посилається, як це передбачено ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Судом установлено, що ОСОБА_1 подала заявку на отримання грошових коштів у кредит від 08 квітня 2019 року, у якій зазначено договір (оферту) № 564137337 від 08 квітня 2019 року, суму кредиту — 3 600 грн 00 коп., строк кредитування — 23 дні, фінансовий номер телефону НОМЕР_1 та платіжну картку № НОМЕР_2 .
08 квітня 2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір № 564137337 від 08 квітня 2019 року.
Відповідно до пунктів 1.1–1.3 договору № 564137337 від 08 квітня 2019 року, первісний кредитор зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 3 600 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти; строк кредитування становив 23 дні.
Пунктом 1.4 договору № 564137337 від 08 квітня 2019 року встановлено процентну ставку у розмірі 0,74 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, що відповідно до пункту 1.5 договору становить 270,10 % річних.
Відповідно до додатка № 1 «Графік розрахунків» до договору № 564137337 від 08 квітня 2019 року сторони погодили термін платежу 01 травня 2019 року, суму кредиту 3 600 грн 00 коп., проценти — 612 грн 72 коп., загальну суму до сплати — 4 212 грн 72 коп.
Пунктом 4.4 договору № 564137337 від 08 квітня 2019 року передбачено, що у відносинах сторін як підпис позичальника використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», який має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис.
Із розрахунку заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року вбачається, що загальна сума виданих відповідачу кредитних коштів становила 8 500 грн 00 коп.
Зокрема, у вказаному розрахунку відображено надання: 08 квітня 2019 року 3 600 грн 00 коп.; 08 травня 2019 року 700 грн 00 коп.; 09 травня 2019 року 1 050 грн 00 коп.; 10 травня 2019 року 450 грн 00 коп.; 11 травня 2019 року 300 грн 00 коп.; 12 травня 2019 року 500 грн 00 коп.; 14 травня 2019 року 250 грн 00 коп.; 23 травня 2019 року 650 грн 00 коп.; 03 червня 2019 року 400 грн 00 коп.; 04 червня 2019 року 400 грн 00 коп. та 200 грн 00 коп., а всього 8 500 грн 00 коп.
Цим же розрахунком заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року відображено здійснення відповідачем платежів: 30 квітня 2019 року 590 грн 00 коп.; 30 травня 2019 року 2 620 грн 00 коп.; 29 червня 2019 року 3 729 грн 00 коп.; 26 липня 2019 року 3 074 грн 00 коп., а всього 10 013 грн 00 коп.
Зазначені обставини узгоджуються з позицією позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» про те, що після первісного отримання 3 600 грн 00 коп. відповідач збільшувала суму кредиту, унаслідок чого загальна сума отриманих кредитних коштів становила 8 500 грн 00 коп.
28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.
Відповідно до умов договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року його предметом могли бути як наявні, так і майбутні права вимоги, а перехід конкретного права вимоги здійснювався шляхом підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги.
05 листопада 2019 року первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» підписано Реєстр прав вимоги № 51 від 05 листопада 2019 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року.
Факт здійснення розрахунків між первісним кредитором і фактором підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків від 31 грудня 2019 року, за Реєстром прав вимоги № 51 від 05 листопада 2019 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.
Із розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року вбачається, що станом на дату переходу права вимоги обліковувалася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8 494 грн 36 коп. та за процентами, а станом на 28 жовтня 2021 року заборгованість за процентами визначена у розмірі 14 966 грн 60 коп.
05 серпня 2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року.
На виконання договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року сторонами підписано Реєстр прав вимоги № 7 від 28 жовтня 2021 року, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року.
05 червня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 05/06/25-Е від 05 червня 2025 року.
Відповідно до Реєстру боржників від 05 червня 2025 року, до договору факторингу № 05/06/25-Е від 05 червня 2025 року, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 31 139 грн 67 коп.
Перехід права вимоги оформлено Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 05 червня 2025 року, без номера, до договору факторингу № 05/06/25-Е від 05 червня 2025 року.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується послідовний перехід права вимоги за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року: від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» — 05 листопада 2019 року; від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» — 28 жовтня 2021 року; від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЕЙС» — 05 червня 2025 року.
Відповідно до Виписки з особового рахунку від 15 червня 2026 року, за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року, загальна облікована заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «ЕЙС» становить 31 139 грн 67 коп., із яких: 8 494 грн 36 коп. — прострочена заборгованість за сумою кредиту; 14 966 грн 60 коп. — прострочена заборгованість за процентами; 7 678 грн 71 коп. — штрафні санкції.
Разом з тим позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» у межах цього спору не заявляє вимоги про стягнення штрафних санкцій у розмірі 7 678 грн 71 коп., а тому ці кошти не є предметом судового розгляду.
Позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» просить стягнути виключно 8 494 грн 36 коп. основного боргу та 14 966 грн 60 коп. процентів, тобто загалом 23 460 грн 96 коп.
Відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти та її прийняття, а у випадку, якщо правочин відповідно до закону або домовленості сторін має бути підписаний, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За змістом статей 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися у письмовій, у тому числі електронній, формі, а правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, та воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у спорах, пов`язаних із укладенням кредитних договорів в електронній формі, звертав увагу на необхідність перевірки належної ідентифікації позичальника, факту вчинення ним дій, спрямованих на укладення договору, використання електронного підпису та фактичного надання кредитних коштів. Такий підхід викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.
Судом установлено, що у матеріалах справи наявні документи, які підтверджують оформлення ОСОБА_1 заявки, укладення договору № 564137337 від 08 квітня 2019 року, погодження умов кредитування, надання та облік кредитних коштів, здійснення відповідачем платежів на виконання кредитного зобов`язання, а також подальший перехід права вимоги до позивача.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник — повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, 612, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а друга сторона відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи.
За змістом статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути як наявне право грошової вимоги, так і право вимоги, яке виникне в майбутньому.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом установлено, що право вимоги за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року у встановленому договорами факторингу порядку перейшло до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС».
Доказів визнання недійсними договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, договору факторингу № 05/06/25-Е від 05 червня 2025 року, припинення відповідного зобов`язання або повного погашення заборгованості відповідач суду не надала.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту суд зазначає таке.
Із договору № 564137337 від 08 квітня 2019 року встановлено, що первісна сума кредиту становила 3 600 грн 00 коп.
Водночас розрахунком заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року відображено подальше збільшення загального обсягу наданих кредитних коштів до 8 500 грн 00 коп., а також платежі відповідача на виконання кредитного зобов`язання.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року, Реєстру боржників від 05 червня 2025 року, до договору факторингу № 05/06/25-Е від 05 червня 2025 року та Виписки з особового рахунку від 15 червня 2026 року, за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року, непогашена заборгованість за основною сумою кредиту становить 8 494 грн 36 коп.
Доказів повернення зазначеної суми кредиту відповідач ОСОБА_1 суду не надала.
За таких обставин вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 8 494 грн 36 коп. є доведеною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення процентів суд зазначає таке.
Умовами договору № 564137337 від 08 квітня 2019 року сторони погодили платність користування кредитними коштами та порядок нарахування процентів.
Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року, станом на 28 жовтня 2021 року заборгованість за процентами становила 14 966 грн 60 коп.
Такий же розмір простроченої заборгованості за процентами відображений у Виписці з особового рахунку від 15 червня 2026 року, за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року.
Позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» заявив до стягнення саме зазначену суму процентів, при цьому штрафні санкції у розмірі 7 678 грн 71 коп. до предмета позову не включив.
Доказів сплати процентів, контррозрахунку заборгованості або доказів неправильності наданого позивачем розрахунку відповідач суду не надала.
За таких обставин вимога позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 14 966 грн 60 коп. є доведеною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Таким чином, із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягає стягненню заборгованість за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року у загальному розмірі 23 460 грн 96 коп., з яких: 8 494 грн 36 коп. — заборгованість за основною сумою кредиту; 14 966 грн 60 коп. — заборгованість за процентами.
Щодо судових витрат суд зазначає таке.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить із положень статей 133, 137, 141 ЦПК України.
Позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп., що підтверджується Платіжною інструкцією в національній валюті № 54259 від 14 серпня 2026 року, виконаною 14 серпня 2026 року.
Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі, відповідно до статті 141 ЦПК України із відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягає стягненню судовий збір у повному обсязі, тобто 2 662 грн 40 коп.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн 00 коп.
На підтвердження надання професійної правничої допомоги позивачем надано Договір про надання правничої допомоги № 20/01/26-01 від 20 січня 2026 року, укладений між ТОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським бюро «ТИМОШЕНКО ТА ПАРТНЕРИ».
19 червня 2026 року сторонами укладено додаткову угоду № 25771131819 від 19 червня 2026 року до Договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-01 від 20 січня 2026 року, відповідно до якої Адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надавати правничу допомогу ТОВ «ФК «ЕЙС» у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року.
Відповідно до Акта прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2026 року, до Договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-01 від 20 січня 2026 року, Адвокатським бюро «ТИМОШЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» надано позивачу правничу допомогу на загальну суму 7 000 грн 00 коп.
З Акта прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2026 року, без номера, вбачається, що до вартості правничої допомоги включено: складання позовної заяви — 2 години, 5 000 грн 00 коп.; вивчення матеріалів справи — 2 години, 1 000 грн 00 коп.; підготовку та подання адвокатського запиту — 1 година, 500 грн 00 коп.; підготовку клопотання — 1 година, 500 грн 00 коп., усього — 7 000 грн 00 коп.
Відповідно до статей 133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат та підлягають розподілу між сторонами з урахуванням їх реальності, необхідності, розумності та співмірності зі складністю справи, ціною позову та обсягом фактично виконаної адвокатом роботи.
Суд ураховує, що справа є малозначною, предметом спору є стягнення заборгованості за типовим кредитним договором, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача участі у судовому засіданні не брав, матеріали справи не містять складних фактичних чи правових питань, які б вимагали значного обсягу адвокатської роботи.
Разом із тим факт надання позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС» професійної правничої допомоги та її обсяг підтверджений Договором про надання правничої допомоги № 20/01/26-01 від 20 січня 2026 року, Додатковою угодою № 25771131819 від 19 червня 2026 року та Актом прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2026 року, без номера.
З огляду на характер спору, ціну позову, типовість заявлених вимог, обсяг виконаної представником роботи, розгляд справи без участі представника позивача у судовому засіданні, а також критерії реальності, необхідності, розумності та співмірності судових витрат, суд дійшов висновку, що із відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу частково — у розмірі 4 500 грн 00 коп.
У задоволенні вимоги про стягнення решти витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн 00 коп. слід відмовити.
Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263–265, 268, 274–280, 281, 282 ЦПК України, статтями 205, 207, 509, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 638, 639, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», заборгованість за договором № 564137337 від 08 квітня 2019 року у загальному розмірі 23 460 (двадцять три тисячі чотириста шістдесят) гривень 96 копійок, з яких: 8 494 (вісім тисяч чотириста дев`яносто чотири) гривні 36 копійок — заборгованість за основною сумою кредиту; 14 966 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 60 копійок — заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» судовий збір, сплачений відповідно до Платіжної інструкції в національній валюті № 54259 від 14 серпня 2026 року, у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
У задоволенні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» про стягнення з ОСОБА_1 решти витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок — відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Березнівським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, установлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, рахунок НОМЕР_3 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», МФО 322001.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А.Ю. Собчук