Справа № 930/1293/26
Провадження 1-кп/930/192/26 
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2026 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62025170020017753 від 07.11.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. новочеркаськ ростовської області російської федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця, раніше судимого:
27.11.2006 року Орджонікідзевським районним судом м Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням 2 роки;
- 30.10.2009 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч. 1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням 1 рік;
- 06.10.2010 року Вільнянським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.185, ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 22.12.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням 2 роки;
- 28.01.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.187, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70, ч.5 ст.72 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-28.09.2022 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 09.05.2025 року з Кропивницької ВК № 6 умовно-достроково, невідбутий строк 09 місяців 25 днів;
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16.07.2025 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 199 солдата військової служби за мобілізацією ОСОБА_4 , військовослужбовеця військової частини НОМЕР_1 , призначено на посаду кулеметника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації в умовах воєнного стану, у військовому званні - «солдат».
Згідно вимог п. п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 64/2022 та після його затвердження 24.02.2022 Верховною Радою України, на території України введено воєнний стан, який діє по даний час.
Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України, військовослужбовець військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_4 , учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.10.2025 №276, солдат ОСОБА_4 вибув з району виконання завдання у відпустку для лікування, терміном на 30 діб.
Надалі, 31.10.2025, солдат ОСОБА_4 , вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, ухилитися від військової служби, та не прибувати після закінчення лікування до місця проходження військової служби - місця розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин, в умовах воєнного стану.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи в умовах воєнного стану, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників, без поважних причин, в порушення статутних вимог, з метою тимчасово ухилитися від військової служби солдат ОСОБА_4 , 31.10.2025, вчинив нез`явлення на службу, з відпустки для лікування, а саме не прибув до - місця тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та тимчасово ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд за місцем проживання, поза межами тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, до моменту поки не був затриманий правоохоронними органами 05.04.2026.
За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також учинене ним нез`явлення на службу не повідомляв та проводив час на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена 05.04.2026 близько 07:00 год., перебуваючи по АДРЕСА_4 , поблизу будинку № З достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України № 40/2026 від 12.01.2026 на 90 діб з 03.02.2026, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись сприятливими умовами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить реалізації його злочинного наміру, усвідомлюючи протиправність своїх дій, увійшов до незачиненого під`їзду вищевказаного будинку, звідки шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_6 велосипед марки «AZIMUT» моделі «40D 29 21», синього кольору, вартість якого згідно висновку експерта становить 4978 гривень, після чого ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_4 будучи засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, 05.04.2026 близько 07:20 год. перебуваючи у АДРЕСА_4 достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України № 40/2026 від 12.01.2026 на 90 діб з 03.02.2026, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись сприятливими умовами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить реалізації його злочинного наміру, усвідомлюючи протиправність своїх дій, увійшов до незачиненого під`їзду вищевказаного будинку звідки шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_7 , майно, а саме: велосипед, торгової марки «Corso Genesis», зеленого кольору, вартістю згідно висновку експерта 4673 гривень 60 копійок, після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі і по суті пред`явленого обвинувачення суду пояснив, що проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 та у зв`язку з отриманим пораненням отримав відпустку для лікування, яку відбув, однак до місця служби не повернувся. Крім того, у квітні 2026 року в м. Немирів по вул. Соборна вчинив 2 крадіжки велосипедів. У скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо не карати. 
Відповідно до ч. 3ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та визначив обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження допитом обвинуваченого, відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, а також, які стосуються речових доказів та понесених у справі процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення обвинуваченого, дослідивши визначений судом обсяг доказів, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, є доведеною і його дії правильно кваліфіковано як нез`явлення вчасно на службу, без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
Що стосується ч. 4 ст. 185 КК України, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину є доведеною, однак вважає за необхідне зазначити наступне. 
Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_4 був засуджений Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, яке відбував у Кропивницькій виправній колонії №6, звідки був звільнений 09.05.2025. За обставинами даного кримінального провадження, 05.04.2026 року ОСОБА_4 вчинив дві крадіжки велосипедів в м. Немирів, у зв`язку із чим в діях обвинуваченого наявна повторність. Проте, надаючи оцінку діям ОСОБА_4 , орган досудового розслідування за кваліфікуючою ознакою повторності епізоди крадіжок велосипедів, не кваліфікував, зазначивши лише, що крадіжки вчинені в умовах воєнного стану.
Враховуючи, що відповідно до вимог ч. 1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, суд не вбачає підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за кваліфікуючою ознакою повторності, оскільки таким чином суд вийде за межі висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, що є неприпустимим. Разом з тим, суд вважає за необхідне врахувати повторність як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до тяжких, особу обвинуваченого, який раніше судимий, негативно характеризується за місцем проходження військової служби, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнано щире каяття.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнано вчинення злочину повторно.
З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, який будучи раніше судимим, знову вчинив ряд умисних злочинів, один з яких під час умовно-дострокового звільнення від призначеного покарання, негативно характеризується за місцем служби, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину у скоєному визнав,щиро розкаявся,що визнано судом обставиною,що пом`якшує покарання обвинуваченого, а також враховуючи обставину, що його обтяжує, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, яке обвинуваченому слід відбувати в умовах ізоляції від суспільства.
Враховуючи,що злочин,передбачений ч. 5 ст. 407 КК України вчинено обвинуваченим в період умовно-дострокового звільнення за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2022 року, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити на підставі ст. 71 КК України.
Встановлено, що відповідно до протоколу про затримання особи, ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції 05.04.2026 та в подальшому відносно останнього на підставі ухвали слідчого судді Немирівського районного суду від 07.04.2026 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі ч. 5ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування підлягає зарахуванню ОСОБА_4 у строк покарання з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили-залишити тримання під вартою.
Процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 6338 (шість тисяч триста тридцять вісім ) гривень 28 копійок необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ст. 174 ч.4 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 07.04.2026 та 08.05.2026 необхідно скасувати.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 174, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України та ст.ст. 65, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
- за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити   ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2022 та остаточно призначити   ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти ) років 5 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання   ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати   ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 05.04.2026 до дня набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно   ОСОБА_4 залишити тримання під вартою.
Процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 6338 (шість тисяч триста тридцять вісім ) гривень 28 копійок необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4   на користь держави.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 07.04.2026 та 08.05.2026 - скасувати.
Речові докази: : велосипед «Corso Genesis» у корпусі зеленого кольору- повернути потерпілій ОСОБА_7 ; велосипед «AZIMUT» у корпусі синього кольору-повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1