номер провадження справи 3/111/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2026 Справа № 908/1937/25
м.Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Педорича С.І.,
за участю секретаря судового засідання Данилейко К.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу
за позовом Бердянської окружної прокуратури Запорізької області (вул. Якова Новицького, 5, м. Запоріжжя, 69035) в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах:
позивач-1: Запорізька обласна державна адміністрація (проспект Соборний, 164, м. Запоріжжя, 69107, ідентифікаційний код юридичної особи 00022504)
позивач-2: Департамент культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації (проспект Соборний, 164, м. Запоріжжя, 69107, ідентифікаційний код юридичної особи 02228109)
до відповідача-1: Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області (вул. Центральна, буд. 192, селище Кушугум, Запорізький район, Запорізька область, 70450; фактична адреса місцезнаходження: вул. Абрагама Коопа, 8, м. Запоріжжя, 69089, ідентифікаційний код юридичної особи 20488417)
відповідача-2: Фермерського господарства «Пилипенко В.М.» (вул. Гагаріна, буд. 26, с. Антонівка, Запорізький район, Запорізька область, 70040; ідентифікаційний код юридичної особи 35866321)
відповідача-3: Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (вул. Космічна, буд. 8, с. Михайло-Лукашеве, Запорізький район, Запорізька область, 70042; ідентифікаційний код юридичної особи 25477986)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Святослава Хороброго, 3, м. Київ, 03151; ідентифікаційний код юридичної особи 39411771)
про визнання незаконним розпорядження про затвердження технічної документації із землеустро та , зобов`язання провернути земельну ділянку,

за участю представників учасників справи:
прокурор: Михальчук Іван Васильович (в залі суду) - службове посвідчення №075789 від 01.03.2023;
від позивача 1: не з`явився;
від позивача 2: не з`явився;
від відповідача 1: не з`явився;
від відповідача 2: Зіменко Олена Володимирівна (в режимі відеоконференції) - адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №001842 від 27.09.2018, ордер серії АР №1220110 від 29.07.2025;
від відповідача 3: Величко Олексанр Вікторович (в залі суду) - довіреність від 14.01.2026 №13;
від третьої особи: не з`явився.

РУХ СПРАВИ.
24.06.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява заступника керівника Бердянської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: позивача-1 Запорізької обласної державної адміністрації та позивача-2 Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації, до відповідачів – 1) Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області; 2) Фермерського господарства «Пилипенко В.М.» про:
1) визнання незаконним розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 10.08.2016 №489 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФГ «Пилипенко В.М.»;
2) визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 12.08.2016, укладеного між Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області та ФГ «Пилипенко В.М.»;
3) скасування державної реєстрації права оренди ФГ «Пилипенко В.М.» (код ЄДРПОУ: 35532449) на земельну ділянку з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129 площею 20 га (номер запису про інше речове право 16008468) із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи;
4) визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129 площею 20 га в Державному земельному кадастрі;
5) зобов`язання ФГ «Пилипенко В.М.» (вул. Гагаріна, буд. 26, с. Антонівка, Запорізький район, Запорізька область, 70040, код ЄДРПОУ 35866321) повернути державі в особі Запорізької обласної державної адміністрації (пр. Соборний, 164, м. Запоріжжя, 69107, код ЄДРПОУ 00022504) земельну ділянку площею 706,86 кв.м, на якій розміщено курган №2 курганного могильника з охоронним номером 4253, зазначений в обліковій документації об`єкта культурної спадщини від 23.03.2020, межі якого визначено у планово-картографічних матеріалах, складених 02.05.2025 сертифікованим інженером-геодезистом ФОП Боклагом В.В., що знаходиться в межах ділянки з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129.
Судові витрати у справі зі сплати судового збору в розмірі 12 112,00 грн просить покласти на відповідачів, витрати по залученню спеціаліста в розмірі 2500,00 грн просить покласти на відповідача-2.
Також прокурор просив залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Михайло-Лукашівську сільську раду Запорізького району Запорізької області, також третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025 справу №908/1937/25 передано на розгляд судді Педоричу С.І.
Ухвалою суду від 30.06.2025 відкрито провадження у справі №908/1937/25; присвоєно справі номер провадження 3/111/25; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 29.07.2025 об 11:00 год. Учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.
18.07.2025 від представника позивача 1 Запорізької обласної державної адміністрації до суду через систему «Електронний суд» надійшли пояснення у справі.
29.07.2025 від представника відповідача 2 ФГ «Пилипенко В.М.» до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про вступ у справу як представника, відповідно до якої відповідач 2 просить суд надати доступ адвокату Зіменко О.В. до матеріалів справи у програмному забезпеченні «Електронний суд»; підготовче судове засідання відкласти, надати час для ознайомлення із змістом позовних вимог, позовною заявою та додатками, продовжити відповідачеві строк надання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 29.07.2025 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання до 03.09.2025 об 11:00 год.
21.08.2025 від представника позивача 1 Запорізької обласної державної адміністрації через систему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання, відповідно до якого позивач 1 просить суд задовольнити позовні вимоги прокуратури у повному обсязі та розглядати справу 03.09.2025 об 11:00 без участі уповноваженого представника обласної державної адміністрації із урахуванням наданих пояснень від 18.07.2025.
25.08.2025 від представника відповідача 2 ФГ «Пилипенко В.М.» до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач 2 просить суд поновити строк для подачі відзиву та в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
02.09.2025 через систему «Електронний суд» до суду від заступника керівника Запорізької обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив.
02.09.2025 від представника відповідача 2 ФГ «Пилипенко В.М.» до суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі.
02.09.2025 від представника третьої особи 1 Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду через систему «Електронний суд» надійшли пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Ухвалою суду від 03.09.2025 відкладено підготовче засідання до 24.09.2025 о 12:00 год.
24.09.2025 від представника відповідача 2 ФГ «Пилипенко В.М.» до суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких відповідач 2 просить суд долучити додаткові пояснення з додатками до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 24.09.2025 відкладено підготовче засідання до06.10.2025 о 10:00 год.
03.10.2025 через систему «Електронний суд» до суду від виконувача обов`язків заступника керівника Бердянської окружної прокуратури Запорізької області надійшло клопотання про залучення в якості співвідповідача Михайло-Лукашівську сільську раду Запорізького району Запорізької області.
06.10.2025 від представника відповідача 2 ФГ «Пилипенко В.М.» до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання, відповідно до якого відповідач 2 просить суд розглянути клопотання прокуратури від 03.10.2025 про залучення в якості відповідача 3 Михайло-Лукашівську сільську раду, без участі відповідача 2 ФГ «Пилипенко В.М.» та його представника, на його задоволенні наполягаємо.
06.10.2025 до суду через систему «Електронний суд» від Михайло-Лукашівської сільської ради надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи. Відповідно до заяви Михайло-Лукашівська сільська рада просить суд, розглядати клопотання прокуратури про залучення співвідповідача без участі представника сільської ради та у разі задоволення клопотання, вважає за необхідне у відповідності до ст. 48 ГПК України розпочати розгляд справи спочатку.
Ухвалою суду від 06.10.2025 задоволено клопотання виконувача обов`язків заступника керівника Бердянської окружної прокуратури Запорізької області від 03.10.2025 вх.№20046/08-08/25 про залучення в якості співвідповідача (відповідача 3) Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області; залученоМихайло-Лукашівську сільську раду Запорізького району Запорізької області (вул. Космічна, буд. 8, с. Михайло-Лукашеве, Запорізький район, Запорізька область, 70042; ідентифікаційний код юридичної особи 25477986) до участі у справі №908/1937/25 як співвідповідача (далі - відповідач-3); задоволено клопотання Михайло-Лукашівської сільської ради про розгляд справи спочатку; відкладено підготовче засідання на 04.11.2025 о 10:00 год.
31.10.2025 від представника відповідача 2 ФГ «Пилипенко В.М.» до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про закриття провадження по справі, в частині позовних вимог прокуратури до ФГ «Пилипенко В.М.».
03.11.2025 від представника відповідача 3 Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог до відповідача 3 Михайло-Лукашівської сільської ради.
Ухвалою суду від 04.11.2025 відкладено підготовче засідання до 25.11.2025 о 10:00 год.
19.11.2025 до суду через систему «Електронний суд» від відповідача 3 Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області надійшло клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог до відповідача 3 Михайло-Лукашівської сільської ради.
Ухвалою суду від 25.11.2025 відкладено підготовче засідання до 23.12.2025 о 10:00 год.
Ухвалою суду від 23.12.2025 зупинено провадження у справі №908/1937/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах у справі №922/264/24 Великою Палатою Верховного Суду.
07.04.2026 від прокурора надійшло клопотання про поновлення розгляду справи.
Ухвалою суду від 13.04.2026 поновлено провадження у справі №908/1937/25 з 12.05.2026; підготовче судове засідання призначено на 12.05.2026 об 11:00 год.
11.05.2026 до суду через систему «Електронний суд» від позивача-2 Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністраціїнадійшлазаява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.
12.05.2026 до суду через систему «Електронний суд» від Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області надійшлазаява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, за наявними в матеріалах справи документами.
Ухвалою суду від 12.05.2026 відкладено підготовче засідання до 26.05.2026 об 11:30 год.
25.05.2026 до суду через систему «Електронний суд» від позивача-2 Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.
26.05.2026 від виконувача обов`язки керівника Бердянської окружної прокуратури до суду надійшла заява про зміну предмета позову.
У судовому засіданні 26.05.2026 прийнято заяву виконуючого обов`язки керівника Бердянської окружної прокуратури про зміну предмету позову. Ухвалою суду від 26.05.2026 відкладено підготовче засідання до 11.06.2026 об 11:00 год.
09.06.2026 до суду через систему «Електронний суд» від позивача-2 Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.
10.06.2026 до суду через систему «Електронний суд» від Запорізької обласної державної адміністрації надійшли додаткові пояснення у справі.
11.06.2026 від представника відповідача 3 Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання та продовження строку проведення підготовчого провадження.
Ухвалою суду від 11.06.2026 відкладено підготовче засідання до 25.06.2026 об 11:00 год.
23.06.2026 до суду від представника відповідача 3 Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області через систему «Електронний суд» надійшло заперечення на клопотання (заяву).
24.06.2026 до суду через систему «Електронний суд» від позивача-2 Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.
24.06.2026 до суду від представника відповідача 3 Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області через систему «Електронний суд`надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.
24.06.2026 від виконувача обов`язків керівника Бердянської окружної прокуратури до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про зміну предмета позову (уточнена).
24.06.2026 через систему «Електронний суд» до суду від представника відповідача 2 ФГ «Пилипенко В.М.» надійшли додаткові пояснення у справі.
25.06.2026 через систему «Електронний суд» до суду від представника відповідача 2 ФГ «Пилипенко В.М.» надійшла заява про участь у судовому засідання в режимі відео конференції.
25.06.2026 до суду через систему «Електронний суд» від Запорізької обласної державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.
25.06.2026 від виконувача обов`язків керівника Бердянської окружної прокуратури до суду через систему «Електронний суд`надійшли письмові пояснення на заперечення Михайло-Лукашівської сільської ради від 23.06.2026 та письмові заперечення на додаткові пояснення представника ФГ «Пилипенко В.М.» адвоката Зіменко О.В.
25.06.2026 до суду через систему «Електронний суд» від Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області надійшов відзив на уточнену заяву про зміну предмету позову у справі №908/1937/25 та заява про розгляд справи за відсутності представника Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області.
У судовому засіданні 25.06.2026 прийнято до розгляду заяву (уточнену) виконувача обов`язків керівника Бердянської окружної прокуратури про зміну предмету позову.
Ухвалено розгляд справи проводити за наступними позовними вимогами:
- визнати незаконним розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 10.08.2016 №489 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФГ «Пилипенко В.М.»;
- зобов`язати Михайло-Лукашівську сільську раду Запорізького району Запорізької області (код ЄДРПОУ 25477986 юридична адреса: вул. Космічна, буд. 8, с. Михайло- Лукашеве, Запорізький район, Запорізька область, 70042) повернути державі в особі Запорізької обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 00022504, юридична адреса: пр. Соборний, 164, м. Запоріжжя, 69107) земельну ділянку площею 706,86 кв.м, на якій розміщено курган №2 курганного могильника з охоронним номером 4253, зазначений в обліковій документації об`єкта культурної спадщини від 23.03.2020, межі якого визначено у планово-картографічних матеріалах, складених 02.05.2025 сертифікованим інженером-геодезистом ФОП Боклагом В.В.
Крім того, прокурор просить вирішити питання про розподіл судових витрат та повернення надміру сплаченого збору.
Ухвалою суду від 25.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу №908/1937/25 до судового розгляду по суті на 15.07.2026 о 12:00 год.
15.07.2026 до суду від представника прокуратури надійшло клопотання про відкладення засідання у справіу зв`язку з направленням до Запорізької обласної адміністрації листа з пропозицією надати свою позицію щодо наявності порушень будь-яких інтересів держави в вказаних правовідносинах на даний час.
У судовому засіданні 15.07.2026 технічна фіксація здійснювалась за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.
У судовому засіданні 15.07.2026 прокурор підтримав подане клопотання про відкладення розгляду справи.
Суд відмовив у задоволенні клопотання прокурора про відкладення розгляду справи у зв`язку тим, що на стадії підготовчого провадження у прокурора було достатньо часу для формування своєї позиції у справі, а також у судовому засіданні 25.06.2026 прокурор, як і інші учасники справи повідомили , що надали всі документи, необхідні для вирішення даної справи по суті спору.
Після розгляду клопотаня прокурора, суд перейшов до з`ясування обставин справи.
Прокурор підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 24.06.2026.
Представник позивача-1 – Запорізької обласної державної адміністрації у судове засіданні 15.07.2026 своїх повноважних представників не направив, надав клопотання від 14.07.2026 про розгляд справи без участі представника позивача-1.
Позивач-2 (Департамент культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації) судове засіданні, призначене на 15.07.2026, своїх повноважних представників не направив, надав заяву про проведення засідання за відсутності представника позивача-2.
Відповідач-1 (Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області) у судове засіданні, призначене на 15.07.2026, своїх повноважних представників не направив. Про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.
Представник відповідача-2 (ФГ «Пилипенко В.М.») в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, з мотивів наведених у поданих документах по суті справи.
Представник відповідача-3 (Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області) судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з мотивів, наведених у поданих документах по суті справи.
Представник третьої особи (Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру) у судове засіданні, призначене на 15.07.2026, своїх повноважних представників не направив. Про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.
У судовому засіданні 15.07.2026 судом заслухано вступне слово учасників процесу та безпосередньо досліджені докази, які наявні в матеріалах справи.
У судовому засіданні 15.07.2026 суд визнав наявні документи достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого після переходу до стадії ухвалення судового рішення, в судовому засіданні, в порядку статті 240 Госполраського процесуального кодексу України (надалі за текстом – ГПК України), проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини) та повідомлено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.
Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПРОКУРОРА.
Прокуратурою встановлено, що за 0,5 км на південний схід від південно-східної околиці с. Михайло-Лукашеве, Михайло-Лукашівської сільської територіальної громади Запорізького району Запорізької області знаходиться пам`ятка археології місцевого значення курганний могильник охоронний номер 4253, датований ІV – тисячоліттям до нашої ери – І половиною ІІ тисячоліття нашої ери.
В обліковій картці визначено, що курганний могильник, охоронний номер 4253, складається з 4 насипів. Компактна група насипів №№1, 3, 4 займає північно-західну позицію в могильнику, курган №2 замикає могильник на південному сході, знаходиться на відстані 480 м від кургану №1 у центрі другого поля. Перший курган – висотою 1,8 м, діаметром – 70 м, другий курган має висоту 1,2 м, діаметром – 30 м, третій курган висотою – 2,7 м, діаметром – 40 м, четвертий курган має висоту 0,7 м та діаметр – 40 м.
На час звернення прокурора з позовом до суду курган №2 курганного могильника, охоронний номер 4253, знаходився у межах земельної ділянки з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129.
Розпорядженням Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 10.08.2016 №489 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФГ «Пилипенко В.М.» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Михайло- Лукашівської сільської ради, площею 20 га (кадастровий номер 2321584500:01:005:0129) із земель невитребуваних (нерозподілених) земельнихчасток (паїв) для послідуючої передачі в оренду до моменту витребування власниками земельних часток (паїв) та надано ФГ «Пилипенко В.М.» в оренду строком на 20 років.
Разом із тим, на час розгляду справи у суді, у зв`язку із затвердженням Михайло-Лукашівською сільською радою Запорізької області рішенням №5 від 03.10.2025 ФГ «Пилипенко В.М.» технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129 на площу 19,9293 га, відповідач-2 ФГ «Пилипенко В.М.» не є фактичним володільцем та користувачем спірної земельної ділянки, а сама земельна ділянка належить до земель комунальної власності та перебуває у володінні й розпорядженні Михайло-Лукашівської сільської ради.
Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» землі, на яких розташовані пам`ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв. Відчуження з державної власності земельної ділянки, на якій розташовані пам`ятки археології, фактично унеможливлює здійснення державою права користування та розпорядження цими пам`ятками археології, у зв`язку з невіддільністю пам`ятки археології від земельної ділянки, на якій вона розташована
Прокуратурою при виконанні повноважень, визначених статтею 131^1 Конституції України та статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення інтересів держави під час розпорядження землями державної форми власності історико-культурного призначення, що зумовило зверення прокурора до суду з позовом у цій справі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА-1.
Позивач-1 (Запорізька обласна державна адміністрація) 10.06.2026 надав пояснення, в яких зазначив, що підтримує заявлені прокурором вимоги.
Вказує, що на теперішній час курган №2 курганного могильника з охоронним номером 4253 фактично розташований на земельній ділянці історико-культурного призначення під указаним об`єктом археологічної спадщини, яка не сформована, кадастровий номер їй не присвоєно, тому вона ідентифікується прокурором так, як вказано у первісному позові прокурора – її межі визначено у планово-картографічних матеріалах, складених 02.05.2025 сертифікованим інженером-геодезистом ФОП Боклагом В.В., що знаходиться в межах ділянки з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129.
У зв`язку з викладеним, вказана земельна ділянка як землі історико-культурного призначення підлягає поверненню саме Михайло-Лукашівською сільською радою Запорізького району Запорізької області на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА-2.
Позивач-2 (Департамент культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації) у судових засіданнях під час розгляду справи по суті, як і в судових засіданнях у підготовчому провадженні, участі не брав.
13.07.2026 позивач-2 направив до суду заяву про проведення засідання за відсутності представника позивача-2.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА-1.
Відповідач-1 (Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області) 25.06.2025 надав відзив на уточнену заяву про зміну предмету позову, в якому в частині заявлених вимог до відповідача-1 просить відмовити.
Зазначає, що що після відкриття провадження у справі правовідносини, які стали підставою для звернення до суду, зазнали істотних змін. На час розгляду справи спірна земельна ділянка вже не перебуває в тому фактичному та правовому стані, який існував у 2016 році на момент прийняття розпорядження Вільнянською районною державною адміністрацією та укладення договору оренди.
За таких обставин спір не може бути вирішений виключно через ретроспективну оцінку правовідносин станом на 2016 рік без урахування того, що на момент розгляду справи частина обставин, покладених прокурором в основу позову, фактично втратила первісний зміст, а частина порушень, на які посилається прокурор, була усунута шляхом зміни меж та площі земельної ділянки і виключення з її складу території пам`ятки археології.
На час розгляду справи Запорізька районна державна адміністрація:
не є органом, який здійснює поточне розпорядження спірною земельною ділянкою;
не є стороною змінених орендних правовідносин у тому вигляді, в якому вони існують після внесення змін у 2025 році;
не є суб`єктом, який вчинив дії, що безпосередньо сформували нинішній правовий стан спірної земельної ділянки та чинний зміст орендних правовідносин.
Задоволення позову саме до Запорізької районної державної адміністрації не є належним та ефективним способом захисту у тій частині, в якій спірні правовідносини вже змінені рішеннями та діями інших суб`єктів.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА-2.
Відповідач-2 (ФГ «Пилипенко В.М.») 24.06.2026 подав пояснення у справі щодо змінених позовних вимог, в яких зазначає, що «…мотивація прокуратурою заяви про зміну предмету позовних вимог в частині того, що належним відповідачем є Михайло-Лукашівська сільська рада, виходячи із принципу «територіальності» спірної земельної ділянки, та належності її до земель «комунальної» форми власності, повноважень передбачених ст.83, ст.122 Земельного кодексу України, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», є необґрунтованим та таким, що прямо суперечить діючому законодавству…».
У заяві про зміну предмету позовних вимог не доведено про обставини, які б заважали на теперішній час державі – в особі Департаменту культури та туризму Запорізької облжержадмиіністрації, вчинити дії щодо формування земельної ділянки як об`єкта циільних прав, присвоєння їй кадастрового номеру, здійснення дій щодо державної реєстрації речового права (права власності).
Оскільки за результатами проведеної інвентаризації площу земельної ділянки 20.0000 га з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129 зменшено на площу 19,9293 га, та масив землі площею 706,86 кв.м вибув із договірних правовідносин ФГ Пилипенко В.М., то вважаємо, що розпорядження Вільнянської РДА від 10.08.2016 №489 не може бути визнане незаконним у повному обсязі (щодо площі 20.0000 га).

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА-3.
Відповідач-3 (Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області) 23.06.2026 надала до суду заяву, в якій заперечувала у задоволенні заяви прокурора про зміну предмету позову, а у разі прийняття заяви прокурора про зміну предмету позову просила відмовити у задоволенні позловних вимог до Михайло-Лукашівської сільської ради у повному обсязі.
У заяві зазначає, що враховуючи усунення порушень законодавства у сфері охорони культурної спадщини, зараз не вбачається існування будь-якого реального спору між державою і особі Запорізької обласної державної адміністрації та Михайло-Лукашівською сільською радою.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру) пояснень щодо предмету спору не надала. Про розгляд справи була належним чином повідомлена шляхом доставки електронних листів (ухвал суду) до електронного кабінету.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
За 0,5 км на південний схід від південно-східної околиці с. Михайло-Лукашеве Михайло-Лукашівської сільської територіальної громади Запорізького району Запорізької області розташована пам`ятка археології місцевого значення курганний могильник охоронний номер 4253, датований ІV – тисячоліттям до нашої ери – І половиною ІІ тисячоліття нашої ери. Означений курганний могильник взято на державний облік як пам`ятку культурної спадщини на підставі розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації №67 від 13.02.1997.
В обліковій картці визначено, що курганний могильник охоронний номер 4253 складається з 4 насипів. Компактна група насипів № № 1, 3, 4 займає північно-західну позицію в могильнику, курган № 2 замикає могильник на південному сході, знаходиться на відстані 480 м від кургану № 1, у центрі другого поля. Перший курган висотою 1,8 м, діаметром 70 м, другий курган має висоту 1,2 м, діаметром 30 м, третій курган – висота 2,7 м, діаметр – 40 м, четвертий курган має висоту 0,7 м та діаметр – 40 м.
Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації №67 від 13.02.1997 вищевказаний об`єкт археології у складі 4 курганів включений до списків (переліків) пам`яток історії та культури та набув правового статусу пам`ятки культурної спадщини.
Курганний могильник охоронний номер 4253 не занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
В обліковій картці об`єкта культурної спадщини курганного могильника, охоронний номер 4253, зазначено, що могильник складається з 4 насипів, які пов`язані з історичними подіями, віруванням та розвитком культури на території Запорізького краю. Курганний могильник з чотирьох насипів виявлений у 1981 році взятий на державний облік у 1997 році, складена облікова документація. Під час інвентаризації пам`яток археології Вільнянського району у 2010 році визначені координати та розміри насипів. У 2019 році співробітниками КЗ «Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини» Запорізької обласної ради здійснена інвентаризація курганного могильника, відкоригований опис пам`ятки, оновлена облікова документація. У вказаній обліковій картці визначені координати та уточнені параметри курганів, розташування пам`ятки.
В обліковій картці об`єкта культурної спадщини заначено, що курганний могильник, охоронний номер 4253, входить до ланцюга насипів, що простягнувся вздовж тераси правого берега р. Солона, лівої притоки р. Верхня Терса. Зазначено координати курганів, що входять до могильника, у системі WGS-84. Зокрема курган № 1 – 47? 56’ 34,5’’N, 35?36’31,6’’E; курган № 2 - 47?56’ 29,9’’N, 35?36’ 54,6’’E; курган № 3 - 47? 56’ 35,5’’N, 35?36’ 29,0’’E; курган № 4- 47?56’ 36,2’’N, 35?36’ 26,7’’E. Також облікова документація містить карту розташування та план курганного могильника, охоронний номер 4253, з прив`язками до місцевості.
Курган №2 зазначеного могильника, на час зверення прокурором з позовом, був розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129, що підтверджується складеними планово картографічними матеріалами (плани меж земельної ділянки, на яких визначено місце розміщення кургану). Розміщення кургану №2 курганного могильника, охоронний номер 4253, також підтверджується обліковою документацією (обліковою карткою, що містить координати кургану, карта розташування та генеральний план), а також викопіюваннями з Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру щодо розміщення у межах земельної ділянки з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129 (https://nks.dzk.gov.ua/ex/map) (https://www.google.com.ua/maps).
Однак місцезнаходження кургану №2 зазначеного могильника не враховано при формуванні земельної ділянки з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129.
Розпорядженням Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 10.08.2016 № 489 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФГ «Пилипенко В.М.» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Михайло- Лукашівської сільської ради, площею 20 га (кадастровий номер 2321584500:01:005:0129) із земель невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) для послідуючої передачі в оренду до моменту витребування власниками земельних часток (паїв) та надано ФГ «Пилипенко В.М.» в оренду строком на 20 років.
На підставі вказаного рішення укладено договір оренди від 12.08.2016 між орендодавцем – Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізьколї області та орендарем – ФГ «Пилипенко В.М.».
Відповідно до пункту 1 договору оренди Орендодавець, на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 10.08.2016 №489 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встанролення (відновлення0 меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФГ «Пилипенко В.М.», передає до моменту витребування земельної ділянки власниками сертифікатів та/або державних актів на ділянку сільськогосподарського призначення із земель неаитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) згальною площею 20,0000 га (рілля), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області в межах згідно з планом, що є невідємною частиною цього договору.
Після відкриття провадження у справі №908/1937/25 рішенням 60 сесії восьмого скликання Михайло-Лукашівської сільської ради від 26.08.2025 №10 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки для передачі в оренду ФГ «Пилипенко В.М.» Відповідачу 2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129 площею 20,0 га на територіях Михайло Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області у зв`язку з виявленням курганів в межах зазначеної земельної ділянки.
Відповідачем 2 (ФГ «Пилипенко В.М.») виготовлено технічну документацію із землеустрою інвентаризації земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відомості щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129 внесено до Державного земельного кадастру.
Рішенням сесії Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізької області від 03 жовтня 2025 року №5 «Про затвердження технічної документації із землеутрою та внесення змін у договір оренди землі укладений з ФГ «Пилипенко В.М.» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки 2321584500:01:005:0129 на площу 19,9293 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; виключено з меж земельної ділянки територію пам`ятки охорони культурної спадщини – «кургану» на площу 0.0707 га; внесено зміни до договору оренди землі в частині зміни сторони за договором на Mихайло-Лукашівську сільську раду та в частині зменшення площі орендованої землі.
Із технічної документації на вказану земельну ділянку вбачається, що під час інвентаризації змінено межі, конфігурацію, площу спірної земельної ділянки, на якій знаходився курган №2 курганного могильника охоронний номер 4253. Згідно з відомостями Державного земельного кадастру України внаслідок проведеної інвентаризації площа спірної земельної ділянки зменшилась до 19,9293 га за рахунок виключення з її території кургану №2 курганного могильника охоронний номер 4253 загальною площею 0.0707 га.
08.10.2025 між Mихайло-Лукашівською сільською радою та ФГ «Пилипенко В.М.» укладено додаткову угоду до договору оренди землі, укладеного 12 серпня 2016 року між Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області та Фермерським господарством «Пилипенко В.М.», зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за номером запису про інше речове право №16008468 від 16.08.2016.
Відповідно до предмету та умов додаткової угоди зазначено, що на підставі рішення сесії Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 03.10.2025 за № 5 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та внесення змін у договір оренди укладеного з ФГ «Пилипенко В.М.» сторони домовились: 1) внести зміни у договір оренди землі, укладеного між Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області та ФГ «Пилипенко В.М.» 12.08.2016, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №16008468 від 16.08.2016, шляхом зміни сторони орендодавця за договором із Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області на Михайло-Лукашівську сільську раду Запорізького району Запорізької області; 2) виключити з меж земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129 територію пам`ятки охорони культурної спадщини «кургану» на площу 0,0707 га; 3) внести зміни у пункти 1, 2 Договору оренди землі від 12.08.2016, змінивши площу земельної ділянки з кадастровим номером № 2321584500:01:005:0129 на 19.9293 га.
Відповідно до витягу Державного реєстру речових прав від 14.10.2025 за №447552686 за номером запису про інше речове право 16008468 (спеціальний розділ), зареєстровано вказані зміни та право оренди ФГ Пилипенко В.М. на земельну ділянку 2321584500:01:005:0129 площею 19.9293 га.
При цьому внаслідок проведення інвентаризації земельної ділянки та внесення відповідних змін до договору оренди землі первісна земельна ділянка площею 20,0 га фактично зазнала зміни меж, конфігурації та площі, а право оренди ФГ «Пилипенко В.М.» поширюється виключно на земельну ділянку площею 19,9293 га без включення території кургану №2 курганного могильника з охоронним номером 4253.
Земельна ділянка, на якій розташований курган, після проведеної інвентаризації у державну власність не передавалась, відомості щодо неї до ДЗК та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не вносились.
За позицією прокурора земельна ділянка площею 706,86 кв.м, на якій розміщено курган №2 курганного могильника з охоронним номером 4253, залишилась у володінні та розпорядженні Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області
Відповідно до заяви про зміну предмету позову від 24.06.2026 предметом позову у цій справі є:
- визнання незаконним розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 10.08.2016 №489 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФГ «Пилипенко В.М.»;
- зобов`язання Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (вул. Космічна, буд. 8, с. Михайло-Лукашеве, Запорізький район, Запорізька область, 70042; ідентифікаційний код юридичної особи 25477986) повернути державі в особі Запорізької обласної державної адміністрації (проспект Соборний, 164, м. Запоріжжя, 69107, ідентифікаційний код юридичної особи 00022504) земельну ділянку площею 706,86 кв.м, на якій розміщено курган №2 курганного могильника з охоронним номером 4253, зазначений в обліковій документації об`єкта культурної спадщини від 23.03.2020, межі якого визначено у планово-картографічних матеріалах, складених 02.05.2025 сертифікованим інженером-геодезистом ФОП Боклагом В.В.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.
Щодо повноважень прокурора.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
З положень статті 131^1 Конституції України слідує, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва, прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
За приписами статті 53 ГПК України господарський суд порушує справи за заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
Системне тлумачення положень ст. 53 ГПК України та ст. 23 Закону «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення її інтересів, зокрема, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах (висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №923/35/19, від 23.07.2020 у справі №925/383/18).
Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 встановлено, що прокурор або його заступник самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси Держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів.
З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
При встановленні наявності або відсутності порушень або загрози порушень інтересів держави необхідно виходити з того, що ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» зазначає про порушення або загрозу порушення «інтересів держави», якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти до висновку що «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так і інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів).
Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
У постанові Великої Палати Верховного суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 (провадження №12-194гс19) Верховний Суд зауважив, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
У вказаній постанові Великою Палатою Верховного Суду наведено наступні правові висновки.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.
У такому випадку суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №906/982/19.
Позивачами у позовній заяві визначено Запорізьку обласну державну адміністрацію та Департамент культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації.
Прокурор зазначає, що порушення інтересів держави полягає в неналежній охороні об`єктів культурної спадщини, що обумовлює можливість знищення пам`ятки археології місцевого значення у разі невжиття відповідних заходів.
У цьому випадку «нездійснення захисту» полягає в тому, що уповноважені суб`єкти владних повноважень – Запорізька обласна державна адміністрація та Департаменті культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації, за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертаються, незважаючи на очевидний характер порушень та обізнаність про них.
У порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Бердянська окружна прокуратура повідомила Запорізьку обласну державну адміністрацію (лист від 13.02.2025 №50-241-Вих-25) та Департамент культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації (лист від 13.02.2025 №50-239-Вих-25) про порушення вимог законодавства при формуванні земельної ділянки з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129.
У відповідь єдиним листом Запорізької обласної військової адміністрації від 12.03.2025 № 02534/08-46 повідомлено, що станом на цей час у Запорізької обласної державної адміністрації та Департамента культури, туризму, національностей та релігій облдержадміністрації відсутня можливість звернутися із відповідним позовом.
Унаслідок нездійснення Запорізькою обласною державною адміністрацією та Департаментом культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністраціїзахисту інтересів держави, ці інтереси залишаються незахищеними.
У зв`язку із цим у прокурора виникло не тільки право, але й обов`язок відреагувати на їх порушення шляхом пред`явлення до суду цього позову.
Також в матеріалах справи міститься адресоване Запорізькій обласній державній адміністраціїта Департаментту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації повідомлення Бердянської окружної прокуратури Запорізької області від 23.06.2025 №50-1231-Вих-25 на виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» про звернення до господарського суду з позовною заявою.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для представництва прокурором в суді інтересів держави в особі позивачів - Запорізької обласної державної адміністраціїта Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації.
Щодо нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю.
Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» землі, на яких розташовані пам`ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку.
Тобто, ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» гарантовано право державної власності на пам`ятки археології. Відчуження з державної власності земельної ділянки, на якій розташовані пам`ятки археології, фактично унеможливлює здійснення державою права користування та розпорядження цими пам`ятками археології, у зв`язку з невіддільністю пам`ятки археології від земельної ділянки, на якій вона розташована. 
У постанові від 12.03.2024 у справі №927/1206/21 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що пам`ятки археології зазвичай знаходяться безпосередньо у глибині земної поверхні, в зв`язку з чим нерозривно пов`язані з земельними ділянками, на яких вони розташовані. Правовий режим земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, не має відрізнятися від правового режиму самої пам`ятки, яка згідно з Законом України «Про охорону культурної спадщини» не може перебувати в приватній чи комунальній власності.
Вказане зумовлює неможливість вибуття із державної власності земельних ділянок, на яких розташовані пам`ятки археології (кургани та курганні могильники).
Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, а за змістом статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Велика Палата Верховного Суду виснувала, що позов, спрямований на захист порушених прав держави щодо користування та розпорядження пам`ятками археології та землями, на яких вони розташовані, є негаторним (п. п. 119, 123 постанови від 12.03.2024 у справі №927/1206/21).
Окрім того, розглядаючи справи щодо земель, обмежених у обороті, Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що власник земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та, вимагаючи повернути таку ділянку (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц (п. 143), від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц ( п. 99), від 07.04.2020 у справі №372/1684/14-ц (п. 46).
Згідно з ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених ч. ч. 3, 4 і 8 цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.
З огляду на те, що зазначені земельні ділянки, на яких розміщено кургани курганного могильника з охоронним номером 4253, належать до категорії земель історико-культурного призначення та перебувають за межами населеного пункту, повноваженнями на розпорядження якими, а також на захист інтересів держави наділена Запорізька обласна державна адміністрація.
Щодо позовної вимоги про визнання незаконним розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 10.08.2016 №489 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФГ «Пилипенко В.М.».
Як встановлено судом, розпорядженням Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 10.08.2016 №489:
- затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Михайло-Лукашівської сільської ради, площею 20,0000 га (кадастровий номер 2321584500:01:005:0129) із земель невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв);
- надано ФГ «Пилипенко В.М.» в оренду зенмельну ділянку із земель невитребуваних (нерозподілених) земельнихчасток (паїв), площею 20,0000 га, вид угідь – рілля, розташовану на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (кадастровий номер 2321584500:01:005:0129), строком на 20 років, з орендною платою у розмірі (п`ятть відсотків) від розміру нормативної грошової оцінки ріллі по Запорізькій облаті, до момепнут її витребування.
Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, під час формування земельної ділянки з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129, площею 20,0000 га до складу земельної ділянки була включена територія кургану №2 курганного могильника №4253. При цььому для всієї земельної ділянки з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129 було визначено цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,вид угідь – рілля, а також зазначено, що вона сформована із земель невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі - Закон) нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону невитребуваною є земельначастка (пай), на яку не отримано документа, щопосвідчує право на неї, абоземельначастка (пай), право на яку посвідченовідповідно до законодавства, але яка не булавиділена в натурі (на місцевості)
Відповідно до статті 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю
Враховуючи наведене, на момент прийняття розпорядженням Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 10.08.2016 №489, земельна ділянка з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129 в частині, яка була зайнята курганом №2 курганного могильника №4253, не відносилася до земель не витребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв), оскільки взагалі не підлягала розподілу, а вітдак – передачі у оренду.
У пункті 64 постанови від 30.05.2018 у справі № 923/466/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала такий правовий висновок: «Відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування. На підставі оскаржуваного рішення селищної ради було здійснено державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, отже, вимоги про визнання оспорюваного рішення недійсним як окремий спосіб захисту поновлення порушених прав можуть бути предметом розгляду в господарських судах». Наведений висновок є застосовним і до правовідносин, у яких земельна ділянка протиправно передана органами Держгеокадастру з державної власності у комунальну власність територіальної громади, якщо не відбулосяїї подальше відчуження.
З огляду на особливості правового регулювання земельних ділянок, на яких розташовані пам`ятки археології, та неможливість їх передання у комунальну чи приватну власність, а також з урахуванням того, що спірні земельні ділянки були передані у комунальну власність як землі сільськогосподарського призначення, Велика Палата Верховного Суду констатує, що позов з вимогою про визнання незаконним і скасування наказу ГУ Держгеокадастру у області відповідає критерію правомірності та ефективності вибраного позивачем способу захисту порушеного права, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки та особи її власника (п. 122 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2023 у справі №927/1206/21).
Отже, власник земельної ділянки історико-культурного призначення може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, вимагаючи скасувати державну реєстрацію земельної ділянки та повернути її.
Встановлені судом обставини свідчать про порушення вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» та земельного законодавства при прийнятті розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 10.08.2016 №489.
Розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 10.08.2016 №489 з визначенням площі земельної ділянки з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129 у розмірі 20,0000га за рахунок включення до неї території кургану №2 курганного могильника №4253 сприяє юридичній невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки, на якій знаходиться пам`ятка археології, та створює хибну уяву щодо можливості використання земельної ділянки, на якій знаходиться пам`ятка археології, для потреб сільськогосподарського виробництва.
Проведення подальшої інвентаризації та зміна площі земельної ділянки з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129 не усуває незаконність прийняття Вільнянською районною державною адміністрації Запорізької області спірного рішення.
Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 10.08.2016 №489 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФГ «Пилипенко В.М.» підлягає визнанню незаконним.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (код ЄДРПОУ 25477986 юридична адреса: вул. Космічна, буд. 8, с. Михайло- Лукашеве, Запорізький район, Запорізька область, 70042) повернути державі в особі Запорізької обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 00022504, юридична адреса: пр. Соборний, 164, м. Запоріжжя, 69107) земельну ділянку площею 706,86 кв.м, на якій розміщено курган №2 курганного могильника з охоронним номером 4253, зазначений в обліковій документації об`єкта культурної спадщини від 23.03.2020, межі якого визначено у планово-картографічних матеріалах, складених 02.05.2025 сертифікованим інженером-геодезистом ФОП Боклагом В.В.
Як встановлено судом після відкриття провадження у справі рішенням сесії Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізької області від 03 жовтня 2025 року №5 «Про затвердження технічної документації із землеутрою та внесення змін у договір оренди землі укладений з ФГ «Пилипенко В.М.» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки 2321584500:01:005:0129 на площу 19,9293 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; виключено з меж земельної ділянки територію пам`ятки охорони культурної спадщини - «кургану» на площу 0.0707 га; внесено зміни до договору оренди землі в частині зміни сторони за договором на Mихайло-Лукашівську сільську раду та в частині зменшення площі орендованої землі.
За результатами технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки були внесені відповідні зміни до відомостей Державного земельного кадастру, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру від 23.09.2025 №НВ-1801022152025, що є додатком до розробленої технічної документації.
Таким чином, на час ухвалення рішення у справі із земельної ділянки з кадастровим номером 2321584500:01:005:0129 виключена територія пам`ятки охорони культурної спадщини «кургану» на площу 0.0707 га.
Крім того, відповідно до наявних матеріалів справи, земельна ділянка на якій розташований курган №2 курганного могильника, охоронний номер 4253, загальною площею 0.0707 га наразі є несформованою та не має кадастрового номеру. Відповідно інформація про земельну ділянку, на якій розташований курган №2 курганного могильника. охоронний номер 4253, не включена до Державного земельногокадастру та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з ч. 1 ст. 53 Земельного кодексу України до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї садиби.
Умовою належності земельної ділянки до вказаної категорії земель є розташування на ній об`єктів, визначених ст. ст. 53, 54 ЗК України, ст. 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини».
Такі землі є землями історико-культурного призначення увесь час існування на них пам`ятки.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю.
Станом на час ухвалення рішення у справі відповідач-3 (Михайло-Лукашівська сільська рада) не є власником, користувачем чи розпорядником земельної ділянки, на якій розташований курган №2 курганного могильника, охоронний номер 4253, загальною площею 0.0707 га узв`язку з тим, що ця пам`ятка археології є державною власністю.
Обгрунгтовуючи підстави пред`явлення позову, прокурор зазначає про негаторний характер позову та просить усунути перешкоди у здійсненні державою права власності на спірну земельну ділянку.
Відповідно до матеріалів справи жодних перешкод з боку Михайло-Лукашівської сільської ради у реалізації державою правомочностей власника земельної ділянки під вказаною пам`яткою археології, станом на час ухвалення рішення, не встанолено.
Оскільки земельна ділянка, на якій розташований курган №2 курганного могильника, охоронний номер 4253, є державною власністю, жодних перешкод з боку Михайло-Лукашівської сільської ради у реалізації державою правомочностей власника земельної ділянки під вказаною пам`яткою археології, станом на час ухвалення рішення, судом не встанолено, суд дівйшов висновку про відмову у задоволені позовної вимоги про зобов`язання Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області повернути державі в особі Запорізької обласної державної адміністрації спірну земельну ділянку у зв`язку з її безпідставністю.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.
Приписами ст.ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із ст.ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Також у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Інші аргументи сторін, які не висвітлені в цьому рішенні, були ретельно досліджені судом та відхилені як такі, що не мають істотного значення для вирішення справи.
Враховуючи вище встановлені обставини, зважаючи на предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку про часткове задовлення позовних вимог.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Щодо судового збору.
Прокурором при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 12 112,00 грн за 4 немайнові та 1 майнову вимогу.
У заяві про зміну предмету позову від від 24.06.2026 заявлено дві позовних вимоги (одна немайнова та одна майнова), за які розмір судового збору складає 4 884,80 грн, а також заявлено клопотання про повернення Запорізькійобласнійпрокуратурі надмірно сплаченого судового збору у розмірі 7 267,20 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону країни про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Враховуючи прийняття судом заяви прокурора про зміну предмету позову від 24.06.2026 та наявність відповідного клопотання, суд дійшов висновку про повернення Запорізькій обласній прокуратурі надмірно сплаченого судового збору у розмірі 7 267,20 грн.
Відповідно статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання позову слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позовної вимоги про визнаня незаконним розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 10.08.2016 №489 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФГ «Пилипенко В.М.» сума судового збору у розмірі 2422 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 коп підлягає стягненню із Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області на користь Запорізької обласної прокуратури.
Інша частина судового збору покладається на прокуратуру.
Щодо витрат на залучення спеціаліста.
Під час підготовки позову органами прокуратури залучено у якості спеціаліста інженера-землевпорядника ФОП Боклага В.В. з метою здобуття доказів знаходження пам`ятки археології – кургану №2 курганного могильника, охоронний номер 4253, у межах земельної ділянки ділянку зкадастровим номером 2321584500:01:005:0129. На виконання відповідного договору виконано комплекс геодезичнихробіт та складено планово-картографічні матеріали. Вартість зазначених робіт, відповідно до договору про закупівлюпослуг №149 від 28.04.2025, становить 2500 грн. Оплата послуг інженера-землевпорядника з виконання землевпорядних робіт щодо визначення фактичного розташування пам`яток культурної спадщини у межах спірних земельних ділянок підтверджується платіжною квитанцією від 20.05.2025 №1078 на суму 2500 грн.
Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 ГПК Україниінші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами пункту 2 частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
У відповідності до ч. 4 ст. 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Згідно з п.п. 5-7 ст. 127 ГПК України розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Ураховуючи вищевикладене, співмірність понесених прокурором витрат, їх реальність, пов`язаність з розглядом даної справи, з огляду на те, що позовні вимоги прокурора задоволені частково, у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України, відшкодування витрат пов`язаних з залученням спеціаліста покладається судом на відповідача-1 в розмірі 1250,00 грн.
Керуючись положеннями Цивільного кодексу України, ст.ст. 73, 74, 123, 129, 130, 231, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати незаконним розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 10.08.2016 №489 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФГ «Пилипенко В.М.».
В іншій частині позову відмовити.
3. Стягнути з Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області (код ЄДРПОУ 20488417 юридична адреса: вул. Абрагама Коопа, 8, м. Запоріжжя, 69089) на користь Запорізької обласної прокуратури (вул. Матросова, 29а, м. Запоріжжя, 69005, код ЄДРПОУ 02909973, розрахунковий рахунок: UА 438201720343180001000000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ЄДРПОУ 02909973, код класифікації видатків бюджету - 2800) кошти, витрачені у 2025 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі розмірі 2422 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 коп. та витрати, пов`язані із залученням спеціаліста, у розмірі 1250,00 грн (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень). Видати наказ.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.
4. Повернути Запорізькій обласній прокуратурі (ідентифікаційний код юридичної особи: 02909973, місцезнаходження: вул. Дмитра Апухтіна, буд. 29-А, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69005, розрахунковий рахунок: UA438201720343180001000000271, відкритий в державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, код класифікації видатків бюджету – 2800) з Державного бюджету України судовий збір, сплачений у 2025 році при здійсненні представництва інтересів держави у справі №908/1937/25 на підставі платіжної інструкції №1509 від 20.06.2025, у розмірі 7267 (сім тисяч двісті шістдесят сім) грн 20 коп.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.
У зв`язку з перебуванням судді Педорича С.І. у відпустці повний текст рішення складений та підписаний 04.08.2026.
Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.
Суддя С.І. Педорич