СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 759/16874/25
пр. № 1-кп/759/628/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2026 року Сятошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №12024100080003185 від 09.10.2024, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Козятин Вінницької області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючої і працюючої в Нідерландах, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачена - ОСОБА_3 ,
захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 ,
інші учасники: потерпілий - ОСОБА_7 ,
представник потерпілого - ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому що, вона, 03 вересня 2024 року, керуючи автомобілем «Chery Tiggo 8», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по Кільцевій дорозі, на перехресті з вул. М.Трублаїні в м. Києві, скоїла зіткнення з автомобілем «Volvo ХС60», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , спричинивши останньому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Так, ОСОБА_3 , 03 вересня 2024 року, приблизно о 10 год. 55 хв., керуючи на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_3 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та страхового поліса технічно-справним автомобілем «Chery Tiggo 8», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, вул. Трублаїні виїхала на Кільцеву дорогу в м. Києві.
В цей же час, по Кільцевій дорозі в м. Києві, зі сторони Жулянського шляхопровода у крайньому лівому положенні на дорозі наближався автомобіль «Volvo ХС60», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 . 
В подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи керувати автомобілем «Chery Tiggo 8», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по Кільцевій дорозі вирішила виконати маневр перестроювання вліво з метою виконання розвороту, при чому на короткий час виконала зупинку, після чого відновила рух, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, проявила неуважність, не надала переваги в русі автомобілю «Volvo ХС60», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , що призвело до зіткнення, чим порушила правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконала вимоги Правил дорожнього руху України, які діють з 01.01.2002 року зі змінами: 
- п. 1.3, згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
- п. 1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3 (б), який зобов`язує водія транспортного засобу, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі; 
- п. 10.1, який зобов`язує водія, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 10.3, згідно якого, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-1957-2024 від 28.11.2024 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: - закрита травма лівої стопи: перелом заднього краю таранної кістки лівої стопи, із явищами синовіїту лівого гомілковостопного суглобу, що відносяться до середнього ступеню тяжкості, відповідно до п. 1.5.2, 2.2.1/в та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 року. 
Порушення водієм ОСОБА_3  правил дорожнього руху та заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень перебувають між собою у прямому причинному зв`язку. 

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України не визнала, зазначила, що свідомо правил безпеки дорожнього руху не порушувала, та показала суду, що 03.09.2024, близько 11:55 години керувала технічно справним автомобілем «Чері тіго», виїжджала з другорядної дороги - вулиці Трублаїні на головну дорогу - Кільцеву дорогу щоб розвернутися. На дорозі не було дорожньої розмітки, проводились ремонтні роботи, тому вона керувалась навігатором, але навігатор два рази пускав її по колу, повертав на вихідну точку, ця нерозбериха її розбалансувала, вона розгубилась і тільки з третього разу зрозуміла як треба рухатись до місця для розвороту. Виїхавши на головну дорогу, вона почала перестроюватись вліво, всі машини, що рухались в попутному напрямку, її пропускали, вона сприйняла такі дії інших водіїв як сигнал, що вона може їхати далі. Доїхавши до крайньої лівої смуги, вона була уважною, майже зупинилась, оцінила ситуацію, обернулась і почала рух на наступну смугу так як на ній нікого не було, але миттєво сталося ДТП з автомобілем «Вольво», який рухався настільки швидко, що вона його не помітила. Удар був дуже сильний, вважає, що якби водій «Вольво» рухався повільніше, то зміг би уникнути ДТП, або наслідки були б не такими тяжкими. На місці ДТП ОСОБА_3 сама уговорила потерпілого поїхати до лікарні, де потім у нього виявили перелами. Додатково ОСОБА_3 повідомила, що при виїзді на головну дорогу висів знак «Дати дорогу», ремонтні знаки та знак обмеження швидкості руху 40 км/год.; компенсацій не виплачувала, хотіла домовитись з потерпілим про адекватну суму. 
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_3 , її вина у вчиненні інкримінованого їй злочину доводиться іншими доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 03.09.2024 їхав на робочому автомобілі «Вольво» з Голосіївського району на вул. Зодчих на роботу, по Кільцевій дорозі, в крайній лівій смузі, з дозволеною швидкістю, приблизно 50 км/год. Раптом перед ним вискочив автомобіль «Чері Тіго» під керуванням ОСОБА_3 і сталося ДТП. Миттєво заболіла нога, пішла кров з голови, підбігли люди, викликали поліцію і «швидку» допомогу. Додатково ОСОБА_7 показав, що побачив автомобіль ОСОБА_3 за долі секунди, за 10-15 метрів до зіткнення, вона майже не рухалась, аж раптом вискочила на його смугу, він повернув кермо ліворуч, загальмував, але її автомобіль врізався в його автомобіль. Потерпілий не пам`ятає, чи були встановлені знаки обмеження швидкості руху і чи проводились в той день ремонтні роботи, автомобіль «Вольво» застрахований по КАСКО.
Судом також було досліджено письмові документи, які слід вважати належними, допустимими та достовірними доказами, та інші документи, які фіксують процесуальні рішення на стадії досудового розслідування.
09.10.2024 було внесено до ЄРДР відомості про вчинення ОСОБА_3 03.09.2024 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України за № 12024100080003185 (т. 1 а.с. 107).
За даними виписного епікриза №03872 від 12.09.2024, ОСОБА_7 перебував на обстеженні та лікуванні у Відділенні Внутрішньої Медицини та Інтервенційної Кардіології ЦДС ДНУ «Центр інноваційних технологій охорони здоров`я» Державного управління справами з 03.09.3034 по 12.09.2024. За даними анамнезу та додаткових досліджень встановлено діагнгоз: травма лівого гомілковостопного суглобу (03.09.2024) Закритий перелом (03.09.2024) заднього відділу лівої таранно кістки без зміщення уламків. Часткове пошкодження зв`язок латеральної групи правого гомілковостопного суглоба. Синовіт лівого гомілковостопного суглобу. (т. 1 а.с. 112-113).
Згідно рапортів працівників поліції: 03.09.2024 свідок повідомила, що на перетині до Кільцевої дороги, поруч з салоном «Рено» сталася ДТП. На виїзді було виявлено водія ОСОБА_3 та водія ОСОБА_7 , який повідомив, що, керуючи автомобілем «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2 в крайній лівій смузі по Кільцевій дорозі в напрямку Академмістечка, перед ним різко виїхав автомобіль «Чері тіго», д.н.з. НОМЕР_1 з вул. Трублаїні, різко перетинаючи смуги, рухаючись в бік розвороту. На місці була присутня поліція та карета «швидкої» допомоги (т. 1 а.с. 121-124).
За даними протоколу огляду від 03.09.2024, поліцією оглянуто місце ДТП і встановлено: погодні умови - сонячно, без опадів, напрямок руху від пр-ту Повітряних Сил до вул. Зодчих. Проїзна частина являє собою горизонтальну ділянку, пряма в плані, покриття асфальтобетонне, чисте, без пошкоджень дорожнього покриття, з нанесеними 5 смугами тимчасової горизонтальної розмітки. При огляді виявлено відеокамери на будівлі салону «Рено», не явлено об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця водія в напрямку руху. Протоколом зафіксовано, що автомобіль «Вольво» розташований в місці розвороту, має пошкодження з переднього правого боку, автомобіль «Чері» має видимі пошкодження лівої частини. На місці здійснено фотографування, ілюстративна таблиця долучена до протоколу огляду місця ДТП. (т. 1 а.с. 125-140).
Згідно відповіді КНП «Центр ЕМД та МК» від 11.10.2024 та карти виїзду «швидкої» допомоги від 03.09.2024, ОСОБА_7 звернувся до медичного закладу самостійно, на місці ДТП викликані 103 лікарі його не виявили (т. 1 а.с. 150-151).
Відповідно до висновку експерта від 11.11.2024 № СЕ-19/111-24/59234-ІТ, на момент проведення дослідження автомобіля «Чері Тіго» д.н.з. НОМЕР_1 несправностей технічного стану гальмівної системи, які б впливали на керованість транспортного засобу, не виявлено, тобто гальмівна система даного транспортного засобу знаходиться у працездатному стані. На момент проведення дослідження автомобіля «Чері Тіго» д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено несправності технічного стану його рульового керування, при цьому система рульового керування даного транспортного засобу знаходиться в працездатному, але технічно несправному стані. Виявлені несправності рульового керування автомобіля «Чері Тіго» д.н.з. НОМЕР_1 виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди (т. 1 а.с. 154-160).
Відповідно до висновку експерта від 11.11.2024 № СЕ-19/111-24/59227-ІТ, на момент проведення дослідження автомобіля «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2 його гальмівна система та система рульового керування знаходяться в працездатному стані (т. 1 а.с. 163-169).
Відповідно до висновку експерта від 03.12.2024 № СЕ-19/111-24/59229-ІТ, місце зіткнення автомобілів «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2 та «Чері Тіго» д.н.з. НОМЕР_1 розташоване в районі початку сліду юзу позначеного в схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди як «2». Більш точно встановити місце зіткнення, не представляється можливим; В момент первинного контакту автомобіль «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2 контактував передньою правою частиною із бічною лівою частиною автомобіля «Чері Тіго» д.н.з. НОМЕР_1 ; В момент первинного контакту провздовжні вісі автомобілів «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2 та «Чері Тіго» д.н.з. НОМЕР_1 розташовувалися по відношенню одна до одної під кутом близько 55°, орієнтовно як зображено на рисунку 1 дослідницької частини даного висновку (т. 1 а.с. 173-179). 
Згідно висновку експерта №042-1957-2024 від 27.12.2024 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: - закрита травма лівої стопи: перелом заднього краю таранної кістки лівої стопи, із явищами синовіїту лівого гомілковостопного суглобу, що відносяться до середнього ступеню тяжкості, відповідно до п. 1.5.2, 2.2.1/в та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 року. Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявленого тілесного ушкодження, є підстави вважати, що виявлене тілесне ушкодження утворилося за рахунок ударної дії тупого/тупих твердого/твердих предмету/предметів, до 13 години 24 хвилини 03.09.2023, можливо внаслідок автомобільної травми - травма водія у салоні автомобіля (який рухався) під час його зіткнення з іншим транспортним засобом. (т. 1 а.с. 191-196).
За даними протоколу огляду відеозапису з обставинами ДТП від 05.12.2024, під час відкриття файлу виявлено кольорове зображення, без звуку, зафіксовано дату та час: 03-09-2024 10:54:40. В поле зору потрапляє паркувальний майданчик та ділянка проїзної частини Кільцевої дороги в м. Києві, де рух здійснюється в обидві сторони, а напрями руху розділяє газон з бордюрними каменями. Дорожня розмітка відсутня. Також в поле зору потрапляє частина місця для розвороту транспортних засобів, що рухаються в напрямку Жулянського мосту. В обидва напрямки по дорозі рухаються транспортні засоби. Рух середньої інтенсивності. На 11 сек. перегляду відеозапису в поле зору камери потрапляє автомобіль темного кольору, зовні схожий на «Чері Тіго», який з незначною швидкістю під кутом з`являється зі сторони вул. Трублаїні та направляється в напрямку місця розвороту зустрічних транспортних засобів. На 14 сек. перегляду автомобіль, схожий на «Чері Тіго», рухаючись під кутом, виконує повну зупинку приблизно на середині дороги в напрямку вул. Трублаїні. Після повної зупинки на 1,5-2 сек., на 16 секунді перегляду відеозапису, даний автомобіль, схожий на «Чері Тіго», розпочинає рух та скеровує вліво. На 18 секунді перегляду відеозапису в кадр потрапляє попутний автомобіль темного кольору, схожий на «Вольво», який наближається до «Чері Тіго» та відбувається зіткнення. Після зіткнення автомобіль «Чері Тіго» змінює напрямок праворуч, та переміщується на газон, що розділяє напрямки руху транспорту. Автомобіль «Вольво» після контакту змінює напрямок руху дещо лівіше та зупиняється в місці розвороту попутного транспорту перед бордюрним каменем (газоном), а «Чері Тіго» продовжує рух та скоює наїзд на бордюрний камінь та в подальшому на газон, де зупиняється. На 53 сек. перегляду відеозапис закінчується, час на моніторі: 03-09-2024 10:55:02. Відеозапис було відтворено та досліджено в судовому засіданні (т. 1 а.с. 198-201).
Окремим належним та допустимим доказом суд знаходить відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, зафіксований камерами, встановленими на будівлях, який був наданий стороною захисту, з якого вбачається, як автомобіль «Чері Тіго» виїжджає з вул. Трублаїні, перестроюється через три смуги руху, автомобілі зупиняються, щоб пропустити цей автомобіль, а на четвертій смузі руху автомобіль «Вольво», який рухався прямо та автомобіль «Чері Тіго» зіткнулися (т. 2 а.с. 13).

Щодо висновків експерта від 23.01.2025 та 20.02.2026.
Відповідно до висновку експерта від 23.01.2025 № СЕ-19/111-25/1674-ІТ:
1. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Чері Тіго» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , повинна була керуватися вимогами пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху»;
2. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 , повинен був керуватися вимогами пунктів 12.3 Правил дорожнього руху»;
3. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Чері Тіго» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху;
4. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 , експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху не вбачається;
5. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 , з моменту виникнення небезпеки для його руху не мав технічної можливості запобігти зіткнення з автомобілем «Чері Тіго» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом застосування екстренного гальмування;
6. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Чері Тіго» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 мала технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2 шляхом виконання пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху (т. 1 а.с. 209-215).
Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_9 показав, що виконував висновок експерта за матеріалами кримінального провадження: поясненнями учасників, схемою ДТП, протоколами огляду тощо, відеозапис не переглядав і не використовував в експертному дослідженні так як має спеціальність 10.1, яка не охоплює спеціальність 6.1. «фототехнічна експертиза». Швидкість автомобіля «Вольво» перед зіткненням він не визначав, так як швидкість руху 50 км/год була у вихідних даних, зазначених слідчим, таке питання перед ним не стояло. Судовий експерт підтвердив свій висновок в повному обсязі, зазначив, що при швидкості руху автомобіля «Вольво» 50 км/год, водій не мав можливості уникнути ДТП шляхом екстренного гальмування, а якщо швидкість руху «Вольво» була 86 км/год, то тим більше ОСОБА_7 зіткнення уникнути не міг так як необхідна була б більша відстань для гальмування. 15-20 м, яка зазначена у висновку - це відстань, на якій водій «Вольво» виявив автомобіль «Чері Тіго» з-за попутних транспортних засобів, тобто це момент виникнення небезпеки, і такий момент в кожній конкретній ситуації водій виявляє самостійно. Якщо б водій «Вольво» рухався зі швидкістю більшою, ніж 80 км/год, мало б місце порушення ПДР з його боку в частині перевищення дозволеної швидкості руху, але таке перевищення в даній ситуації не могло стати причиною ДТП, не було б причинно-наслідкового зв`язку. Додатково судовий експерт ОСОБА_9 показав, що наявність знаку 4.2. «Рух праворуч» і невиконання його водієм «Черрі Тіго» не може бути причиною цього ДТП.
Відповідно до висновку експерта від 20.02.2026 № 27/26, складеному на замовлення сторони захисту:
1. У відеозаписі (наданому замовником), який знаходиться на носії інформації, у момент часу (часова мітка на відеозаписі) 10:54:57, перед зіткненням зображений автомобіль «Вольво ХС 60 р/н НОМЕР_2 », рухався зі швидкістю в діапазоні: 84…92 км/год.;
2. В даній дорожній обстановці дії водія «Вольво ХС 60 р/н НОМЕР_2 » ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 12.4. ПДР України. (т. 2 а.с. 33-36)
Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_10 показав, що має право визначати швидкість руху по відеозапису так як має спеціальність 10.1., така можливість визначена згідно Методики дослідження окремих типових питань судової автотехнічної експертизи обставин і механізму ДТП за відеозаписами; допуску 6.1. до проведення фототехнічних експертиз за відеозаписом не має. В ході проведення експертного дослідження він вирахував, що швидкість руху автомобіля «Вольво» становила приблизно 88 км/год. Експерт зазначив, що визначення обставин, які стали причиною ДТП, перед ним не ставилось, але на його думку як спеціаліста, якби автомобіль «Вольво» рухався зі швидкістю 50 км/год, автомобілі роз`їхались би. Додатково експерт ОСОБА_10 показав, що довжину автомобіля «Вольво» визначив самостійно, з інформації, яка містилась в Гуглі, виходячи з коду автомобіля і року випуску, це становило 4,688 м. По відеозапису визначив кількість кадрів в кожній секунді, їх виявилось 26. Вирахував, що за 5 кадрів автомобіль «Вольво» долає свою габаритну довжину, тобто за 0,192с, далі за формулою визначив швидкість руху, а саме 88 км/год. 
Представник потерпілого наголошував, що висновок судового експерта ОСОБА_10 не відповідає вимогам належності та допустимості доказів так як цей судовий експерт має кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 10.1. «Дослідження обставин і механізму ДТП», 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження», 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», і при цьому він провів дослідження за відеозаписом, що можливо тільки в межах фототехнічної експертизи, а судовий експерт повинен мати спеціальність 6.1 «Дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення».
З цього питання суд зазначає наступне.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» до проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.
Згідно п. 17 Розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України наказом від 08.10.1998 № 53/5, основними завданнями фототехнічної експертизи є:
17.1.1. Ідентифікація знімальної апаратури за негативами, а також апаратури, яка застосовувалась для виготовлення позитивів (збільшувачі, кадрувальні рамки, глянсувачі тощо).
17.1.2. Ідентифікація негатива за позитивом.
17.1.3. Ідентифікація типу (марки) фото- і кіноматеріалів, які застосовуються для зйомки і для виготовлення фотознімків і кінофільмів.
17.1.4. Ідентифікація предметів, приміщень та ділянок місцевості, відображених на знімках (негативах) та відеозаписах.
17.1.5. Визначення технологічних і технічних характеристик зйомки та виготовлення фотознімків, кінофільмів та відеозаписів.
17.1.6. Визначення розмірних характеристик зображень на фотознімках (кінокадрах, відеокадрах) або їх негативах.
В судовому засіданні сторонами не оспорювалось, що на відеозаписі, наданій судовому експерту для проведення автотехнічної експертизи захисником ОСОБА_6 , зафіксовано ДТП 03.09.2024 за участі автомобілів «Вольво» та «Чері Тіга» під керуванням водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , яке розглядається в цій справі, не заявлялось про монтаж запису, не заперечувались технічні характеристики автомобіля «Вольво», покладені судовим експертом в розрахунки.
В той час як відповідно до п. 1.1.2. Розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України наказом від 08.10.1998 № 53/5 одним з основних завдань автотехнічної експертизи є установлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху (за наявності слідів гальмування та за пошкодженнями), гальмового та зупинного шляхів, траєкторії руху, відстані, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди. Швидкість руху транспортних засобів, виходячи з їх пошкоджень, може визначатися за допомогою програмних комплексів з дослідження механізму ДТП, що рекомендовані для впровадження в експертну практику.
Також, за п. 1.1.3. - установлення відповідності дій водія ТЗ у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП.
Перед автотехнічною експертизою можуть бути поставлені й інші завдання, вирішення яких пов`язане з дослідженням технічного стану ТЗ, дорожньої обстановки і дій учасників дорожньої події.
Серед орієнтовного переліку вирішуваних питань, які можуть ставитись судовому експерту-автотехніку Науково-методичні рекомендації відносять зокрема до пункту 1.1.2: Якою була швидкість ТЗ у різні моменти розвитку ДТП (якщо сліди різної довжини або перериваються, на це слід указати)? Яка була швидкість ТЗ з урахуванням пошкоджень, які він отримав при зіткненні? Як повинен був діяти водій у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху? Чи мав водій технічну можливість запобігти наїзду з моменту виникнення небезпеки для руху або з моменту виявлення перешкоди для руху? Чи відповідали дії водія технічним вимогам Правил дорожнього руху? Чи були з технічної точки зору дії водія ТЗ у причинному зв`язку з виникненням ДТП? До пунктів 1.1.2 і 1.1.3: З якою швидкістю рухався ТЗ? Якщо ця швидкість перевищувала встановлені обмеження (зазначається, які саме), то чи мав водій технічну можливість уникнути контакту з перешкодою (зазначається, якою саме), якщо ця швидкість не перевищувала припустиму?
Крім того, судовим експертом у висновку від 20.02.2026 зазначено, що при проведенні експертного дослідження використовувалася Методика «Дослідження окремих типових питань судової автотехнічної експертизи обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод за відеозаписами ДТП». Як показав в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_10 , дана методика дозволяє судовому експерту-автотехніку за спеціалізацією 10.1 «Дослідження обставин і механізму ДТП» визначати механізм ДТП, в тому числі швидкість транспортних засобів, за відеозаписами. Наведене підтверджується інформацією з відкритих джерел інформації стосовно даної Методики.
Так як представником потерпілого та прокурором не надано суду переконливих аргументів щодо відсутності у судового експерта ОСОБА_10 необхідної спеціалізації для проведеної ним експертизи, суд вважає даний доказ належним та допустимим, а відомості, викладеними в ньому - достовірними, оскільки, на відміну від висновку експерта від 23.01.2025, де швидкість руху автомобіля «Вольво» перед зіткненням 50 км/год була вказана зі слів потерпілого, натомість у висновку від 20.02.2026 швидкість руху цього ж автомобіля 84…92 км/год визначена за результатами експертного дослідження.

В питанні визначення доведеності винуватості ОСОБА_3 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, обов`язковим є встановлення дій та причин, за яких настали відповідні наслідки, тобто з`ясувати об`єктивну сторону кримінального правопорушення.
Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За матеріалами справи, показами обвинуваченої ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_7 , водій ОСОБА_3 перед перестроюванням на смугу, де рухався автомобіль «Вольво», призупинилась, надалі почала рух, в той час як водій ОСОБА_7 , побачивши автомобіль «Чері Тіга», застосував екстренне гальмування та намагався уникнути зіткнення шляхом руху вліво. Отже, у водія автомобіля «Вольво» ОСОБА_7 виникла небезпека для руху, і в такому разі він повинен був керуватися п. 12.3. ПДР (негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортних засобів або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), що повністю узгоджується з п. 2 висновку судового експерта ОСОБА_9 від 23.01.2025.
Беззаперечно, керуючи транспортним засобом в населеному пункті, водій ОСОБА_7 , як і інші водії, повинен був виконувати п. 12.4. ПДР (рухатись в населеному пункті зі швидкістю не більше 50 км/год), але, рухаючись зі швидкістю в діапазоні 84…92 км/год, цей пункт ПДР порушив, що повністю відповідає п. 2 висновку судового експерта ОСОБА_10 від 20.02.2026.
Але не кожне порушення Правил дорожнього руху учасника дорожнього руху є причиною ДТП.
Так, як вбачається з відеозаписів, наданих суду учасниками судового провадження та протоколу огляду місця події від 03.09.2024, ДТП сталася в сонячну погоду на прямій дорозі, яка не містить поворотів, спусків/підйомів, ям, перед автомобілем «Вольво» до ДТП в його смузі руху інші транспортні засоби відсутні, видимість з місця водія приблизно 200 метрів. Наведені обставини учасниками судового розгляду не оспорювались. Також, не оспорювався факт, озвучений судовим експертом ОСОБА_9 : що моментом виникнення небезпеки для руху водія автомобіля «Вольво» ОСОБА_7 слід вважати момент виявлення автомобіля «Чері Тіго» із-за попутних транспортних засобів. За повідомленням ОСОБА_7 він виявив автомобіль «Чері Тіго» за 15-20 метрів, негайно почав гальмування та скерував автомобіль ліворуч.
В ході вирішення питання швидкості руху автомобіля «Чері Тіго» (7 арк. висновку), експерт ОСОБА_10 заклав величину швидкості руху автомобіля «Вольво» в 88 км/год, це значення він підтвердив в судовому засіданні, і суд бере його за основу для наступних висновків.
Також, у висновку судового експерта ОСОБА_10 по 1 питанню (6 арк. експертизи) судовий експерт зазначив, що у відеозаписі, наданому на дослідження, у момент часу (часова мітка 10:54:57), перед зіткненням, зображений автомобіль «Вольво» долає свою габаритну довжину за 5 кадрів (це відстань - 4,688 м) - за 0,192 с. Тобто, можна зробити висновок, що за 1,92 секунди автомобіль «Вольво», рухаючись зі швидкістю 88 км/годину, долає 46,88 метрів. Зазначений розрахунок не потребує спеціальних знань та кваліфікації експерта, оскільки лежить в площині загальних знань з математики рівня навчальних класів.
Як вбачається з показників таймерів відеозаписів, показів учасників ДТП, протоколу огляду відеозапису, водій автомобіля «Черрі Тіго» ОСОБА_3 перед перестроюванням в крайню ліву (четверту) смугу з третьої смуги, призупинилась на 1,5-2 секунди щоб оцінити безпечність подальшого маневру, надалі почала рух ліворуч. (Згідно протоколу відеозапису від 05.12.2024, на 16-й секунді відеозапису автомобіль «Чері Тіго» починає рух та скеровує вліво, на 18-й секунді відеозапису в кадр потрапляє автомобіль «Вольво» і відбувається зіткнення (т. 1 а.с. 199).
Отже, максимальний час між початком виїзду автомобіля «Чері Тіго» в ліву смугу, тобто моментом виникнення небезпеки для водія автомобіля «Вольво» і зіткненням, становить 2 секунди (за висновком експерта від 20.02.2026 - 1,92 секунди), а відстань яку автомобіль «Вольво», рухаючись зі швидкістю 88 км/год, пройшов за цей час - приблизно 46,88 метрів.
Ураховуючи викладене і той факт, що в даних дорожніх умовах видимість з місця водія становила приблизно 200 метрів, - водій автомобіля «Чері Тіго» ОСОБА_3 при виконанні маневру не могла не помітити автомобіль «Вольво» зліва на відстані близько 47 метрів. Суд бере до уваги роз`яснення судового експерта ОСОБА_9 , що навіть при швидкості 50 км/год водій «Вольво» не мав технічної можливості уникнути зіткнення, а при вищій швидкості тим більше такої можливості у нього не було, а тому вважає достовірними і не спростованими висновки експерта в тій частині, що водій ОСОБА_3 мала технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем "Вольво», та водій автомобіля «Вольво» ОСОБА_7 в даній дорожній ситуації з моменту виникнення небезпеки для його руху не мав технічної можливості запобігти зіткнення з автомобілем «Чері Тіго».
Думку, висловлену ОСОБА_10 як спеціалістом, що якби автомобіль «Вольво» рухався зі швидкістю 50 км/год, то автомобілі роз`їхались би, суд відхиляє, так як з цього питання він експертних досліджень не проводив.
В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_6 висловив заперечення щодо порушення ОСОБА_3 п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху, які регулюють порядок зміни напрямку руху та перестроювання водіїв, вважав, що ця водій виконувала поворот для подальшого розвороту, без перестроювання так як була відсутня дорожня розмітка.
Однак, з такою думкою суд не погоджується.
По-перше, сама ОСОБА_3 в своїх показах, промові в судових дебатах і останньому слові зазначала, що виїхала з другорядної дороги і з метою розвороту перестроювалась на смуги руху ліворуч, водії на смугах, куди вона перестроювалась, пропускали її. Наведене підтверджується відеозаписами ДТП, де чітко спостерігається, як водії, виконуючи п. 11.1 ПДР, за відсутності дорожньої розмітки самостійно визначали кількість смуг відповідно до ширини проїзної частини, визначили їх в чотири смуги, три з яких водій ОСОБА_3 пересікла шляхом перестроювання з смугу в смугу.
По-друге, як видно з відеозапису, наданого захисником ОСОБА_6 , на цій ділянці дороги присутня тимчасова дорожня розмітка, тобто водій ОСОБА_3 мала можливість визначити кількість смуг руху і виконати розворот з крайньої смуги.
Отже, суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_3 перед початком руху, перестроюванням не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, при перестроюванні не надала дорогу автомобілю «Вольво», що рухався в попутному напрямку, тобто порушила п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, як в визначено судовим експертом ОСОБА_9 в п. 6 свого висновку.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом не доведеним:
За обсягом обвинувачення, порушення ОСОБА_3 пункту 10.4 ПДР полягає в невиконанні обов`язку водія перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.
Також, за версією сторони обвинувачення, ОСОБА_3 не виконала вимоги дорожнього знака п. 4.2 «Рух праворуч», який зобов`язує водія рухатись лише праворуч та дорожнього знака п. 2.1 «Дати дорогу», який зобов`язує водія дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.
Разом із цим, за матеріалами справи, перш за все, відеозаписами, водій ОСОБА_3 повертала праворуч, виїжджаючи на головну дорогу, не безпосередньо перед зіткненням, а при виїзді на перехрестя вул. Трублаїні - Кільцева дорога. Виконуючи цей маневр повороту праворуч з другорядної дороги на головну, водій зайняла відповідне крайнє праве положення, виїхала на першу (крайню праву) смугу руху Кільцевої дороги, звідки і почала перестроювання в смуги лівіше.
Крім того, порушення таких вимог ПДР не підтверджено експертним шляхом.
Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 вимоги п. 10.4 ПДР та дорожніх знаків п.п. 4.2, 2.1 не порушувала, а тому виключає цю частину обвинувачення з доведеного прокурором. 
З приводу необхідності виключення з обвинувачення, доведеного прокурором, фактичної обставини, що автомобіль «Вольво» рухався перед зіткненням зі швидкістю 50 км/год, суд висловився вище.
На кваліфікацію кримінального правопорушення такі рішення суду не впливають.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація її дій за ч.1 ст.286 КК України вірна, оскільки вона, керуючи транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого спричинила потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обставин, які пом`якшують та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , в судовому засіданні не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який віднесено до категорії нетяжких злочинів, необережну форму вини та наслідки вчиненого діяння, ставлення до скоєного і його наслідків. 
Також, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, заміжня, має сім`ю, працює за кордоном, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин. Крім того, судом ураховано, що ОСОБА_3 скористалась правом на тимчасовий захист і проживає в Нідерландах, що, на думку суду, унеможливлює виконання нею таких видів покарання як виправні роботи або обмеження волі, навіть із застосуванням ст. 75 КК України, так як об`єктивно вона не матиме можливість виконувати обов`язкі, передбачені ст. 76 КК України. 
За таких обставин суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.286 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами, і таке покарання відповідатиме вимогам КК України, буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експертів у сумі 14813,14 грн.
Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, а саме: автомобіль «Чері Тіго» д.н.з. НОМЕР_1 переданий на зберігання ОСОБА_3 , та автомобіль «Вольво`д.н.з. НОМЕР_2 , переданий на зберігання представнику власника ОСОБА_11 слід залишити останнім за належністю, а відеозапис - залишити в матеріалах кримінального провадження.
До початку судового розгляду ОСОБА_7 заявив цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.
ОСОБА_7 посилається на ті обставини, що грубе порушення ОСОБА_3 ПДР України, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження, негативно вплинули на його подальше життя, він пережив душевний та фізичний біль, він вимушений був лікуватися, у нього є побоювання за свій стан здоров`я в подальшому. ОСОБА_7 просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.
ОСОБА_3 проти цивільного позову заперечувала так як ОСОБА_7 теж порушив ПДР України, вона сама наполягла на виклику йому «швидкої» допомоги, вона згодна компенсувати шкоду, але суму в 500 000 грн. вважає завищеною.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 також додав, що ОСОБА_3 є неналежним відповідачем, цивільна відповідальність її як водія застрахована, а тому потерпілий спочатку повинен був звернутися до страхової компанії, взяти у них розрахунок, а до ОСОБА_3 позиватися на решту суми, яка не покрита страховим полісом.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Суд вважає доведеним, що у зв`язку із ушкодженням здоров`я ОСОБА_7 , останньому була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, необхідності оперативного втручання та подальшої реабілітації, і, як наслідок, - неможливість продовження активного громадського життя, а тому моральна шкода підлягає стягненню на його користь.
З приводу належності ОСОБА_3 як відповідача, суд зазначає, що за висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 02.11.2022 в справі № 511/1653/20 потерпілий у кримінальному провадженні за ст. 286 КК України має право на виплату страхового відшкодування як за процедурою, передбаченою ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так і шляхом звернення за відшкодуванням до суду з вимогою про відшкодування шкоди й ухвалення відповідного судового рішення. Протилежний підхід, який робив би залежним право потерпілого на компенсацію за результатами кримінального провадження від попереднього звернення чи незвернення із заявою про виплату страхового відшкодування, призвів би до істотного обмеження його права на судовий захист у кримінальному процесі, встановленого ст. 128 КПК. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 19.05.2022 № 389/807/20.
За таких обставин, моральна шкода, стягнути яку вимагає потерпілий ОСОБА_7 , може бути стягнута як з страхової компанії, так і з обвинуваченої, за вибором потерпілого, у зв`язку з чим суд погоджується з потерпілим та його представником, що моральна шкода підлягає стягненню з ОСОБА_3 за наявністю таких вимог до неї.
При визначенні розміру страхового відшкодування, суд ураховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення стану здоров`я потерпілого, тривалість його перебування на лікуванні, ступінь вини обвинуваченої, яка після ДТП особисто наполягла на виклику «швидкої» допомоги і їй самій було заподіяно тілесні ушкодження. Також, суд бере до уваги позицію Верховного Суду про те, що розмір відшкодування має відповідати принципам розумності, виваженості та справедливості, бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова від 17.11.2025 у справі № 295/9998/19), а тому визначає необхідним стягнути з обвинуваченої на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.
За ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Оскільки розмір витрати на правову допомогу потерпілим не заявлено та документально не підтверджено, в цій частині вимог суд відмовляє. 
Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376, 615 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді 4000 (чотирьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Стягнути із ОСОБА_3 витрати на залучення експертів у розмірі 14813 (чотирнадцять тисяч вісімсот тринадцять) грн. 14 коп. на користь держави.
Речові докази по справі - автомобіль «Чері Тіго» д.н.з. НОМЕР_1 переданий на зберігання ОСОБА_3 , та автомобіль «Вольво`д.н.з. НОМЕР_2 , переданий на зберігання представнику власника ОСОБА_11 - залишити останнім за належністю; відеозапис - залишити в матеріалах кримінального провадження..
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 50000 (п`ятдесят тисяч) грн моральної шкоди.
В задоволенні інших вимог- відмовити.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України.
Суддя: ОСОБА_1