П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/17873/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заброцька Л.А. Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
08 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09.12.2025 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасну виплату грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 13.09.2022, грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2022, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2020-2022, одноразової грошової допомоги при звільненні за 26 років календарної служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2019 по 2022, грошової компенсації за 24 календарних дні невикористаної відпустки за 2021, грошової компенсації за 30 календарних днів невикористаної відпустки, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2102 грн.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 13.09.2022, грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2022, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2020-2022, одноразової грошової допомоги при звільненні за 26 років календарної служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2019 по 2022, грошової компенсації за 24 календарних дні невикористаної відпустки за 2021, грошової компенсації за 30 календарних днів невикористаної відпустки, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2102 грн., за весь час затримки виплати з 29.01.2020 по день фактичної виплати перерахованого грошового забезпечення в сумі 184766,77 грн.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , проходив військову службу на посаді інженера відділу аналізу, розробки, супроводу та вдосконалення повітряних суден управління головного інженера авіації командування логістики ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке перебуває на усіх видах забезпечення, у тому числі грошовому, у військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 11.09.2022 № 236, підполковника ОСОБА_1 , звільненого з військової служби на підставі наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 02.09.2022 №658, виключено з списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 13.09.2022.
Оскільки при звільненні з позивачем не було проведено всіх належних розрахунків, а саме не нараховано та не виплачено в повному обсязі грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 13.09.2022, тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.12.2022 в справі №120/7673/22 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 обчислити та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 29.01.2020 по 13.09.2022, грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2022 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2020-2022 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні за повних 26 років календарної служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2019 року по 2022 рік, грошової компенсації за 24 календарні дні невикористаної відпустки за 2021 рік, грошової компенсації за 30 календарних днів невикористаної відпустки, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2102 гривні.
На виконання вказаного судового рішення відповідач 23.06.2023 здійснив виплату перерахованого грошового забезпечення позивача в сумі 184766,77 грн., що підтверджується випискою АТ КБ "ПриватБанк".
Разом з тим, при виплаті суми перерахованого грошового забезпечення відповідачем не виплачено компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення.
28.10.2023 позивач звернувся з листом до відповідача з проханням нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму перерахованого грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 13.09.2022, грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2022, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2020-2022, одноразової грошової допомоги при звільненні за 26 років календарної служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2019 по 2022, грошової компенсації за 24 календарних дні невикористаної відпустки за 2021, грошової компенсації за 30 календарних днів невикористаної відпустки, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2102 грн., а саме з 29.01.2020 по день фактичної виплати перерахованих та виплачених сум.
Листом від 21.11.2023 № 350/118/3552/пс відповідачем повідомлено, що після набрання рішення законної сили подано заяву на отримання грошових коштів, після надходження яких одразу будуть перераховані на картковий рахунок позивача, а тому відповідач позбавлений можливості виплатити компенсацію витрат частини доходів з 29.01.2020 по день фактичної виплати індексації.
Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ (Закон № 2050-ІІІ) визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі №2050-ІІІ, слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до ст. 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно з ст. 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
При цьому, використане у ст. 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Таким чином, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ, дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Враховуючи наявність факту невиплати позивачу в повному обсязі грошового забезпечення в належному розмірі (невчасної виплати ), суд вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати (грошового забезпечення), у зв`язку з порушенням строків виплати перерахованого грошового забезпечення на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/7673/22 за період 29.01.2020 - 13.09.2022 включно.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.