Справа № 716/1034/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.09.2026 Заставнівський районний суд Чернівецької області області у складі:
головуючої судді – Пухарєвої О.В.,
з участю секретаря судових засідань – Кульки О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Заставна, в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 18 462,73 грн.
В обґрунтування позову посилався на те, що 06.04.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та Відповідачем у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», був укладений електронний Договір про надання фінансового кредиту №771658. Відповідно до його умов ТОВ «Авентус Україна» надало ОСОБА_3 кредит у розмірі 4000 грн, шляхом безготівкового переказу на рахунок відповідача.
12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 1, та 12.09.2019 укладено додаткову угоду №25 на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за Договором про надання фінансового кредиту № 771658 від 06.04.2019, що укладений з відповідачем.
25.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» змінило назву на ТОВ «ВІН ФІНАНС».
Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення Договору відступлення права вимоги, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 14 424,00 грн, а саме:
- Сума основного боргу – 4 000,00 грн.
- Сума боргу за процентами - 8 424,00 грн.
- Сума боргу за пенею і штрафами – 2 000,00 гр.
Також, посилаючись на норми ЦК України та умови укладених договорів, позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість, що складається з наступного:
- Сума збитків з урахуванням 3% річних - 1 213,99 грн.
- Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань – 2824,74 грн.
В загальному позивач просить стягнути з відповідача 18 462,73 грн.
У відзиві на позов від 30.06.2026 та заяві від 04.08.2026 відповідач ОСОБА_1 просила в задоволені позову відмовити, мотивуючи відсутністю доказів укладення кредитного договору та зарахування коштів на банківський рахунок відповідача. Зазначила, що кредитний договір нею не укладався, грошові кошти за вказаним договором вона не отримувала. Також відповідач просила застосувати наслідки спливу строку позовної давності до позовних вимог.
Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області Пухарєвої О.В. від 23.07.2026 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд даної справи за відсутністю представника ТОВ «Він Фінанс». 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі, з урахуванням доводів, викладених у відзиві на позов.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, суд доходить такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Порядок укладення електронного договору визначено ст. 11 вищезазначеного Закону.
Згідно ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно положень ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що 06.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», був укладений договір про надання фінансового кредиту № 771658.
Відповідно до п. 1.1,1.2, 1.3.1, 1.4., 1.5 договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 4 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Фіксована процентна ставка за користування кредитом 0,01% від суми кредиту за кожний день. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за договором. Загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 100,30% від суми позики 9 у процентному виразі) , або 4012 грн. Позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом. 
12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №1.
12.09.2019 укладено додаткову угоду №25 та підписано реєстр права вимоги №25 від 12.09.2019 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 771658 від 06.04.2019 перейшло до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (а.с.13, 20). 
Відповідно до Протоколу № 1706 від 28.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «Він Фінанс» (а.с.33).
Згідно з змістом дослідженого розрахунку заборгованості (станом на дату відступлення вимоги) загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 14 424,00 грн, а саме: сума основного боргу - 4000,00 грн, сума боргу за процентами – 8424,00 грн, сума боргу за пенею і штрафами – 2000,00 грн (а.с.10).
Відповідно до наведених позивачем розрахунків, загальна заборгованість за період прострочення грошового зобов`язання 1 025 днів становить 18462,73 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором – 14 424,00 грн.; сума збитків з урахуванням 3% річних – 1213,99 грн; сума збитків інфляційних втрат – 2824,74 грн.
Згідно з п.1.1 умов договору № 771658 від 06.04.2019 року Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в сумі 4 000,00 грн.
Однак, при зверненні до суду з позовом позивачем не надано доказів (виписок з рахунку або інших платіжних документів, тощо), які підтверджують факт перерахування та отримання коштів відповідачкою ОСОБА_1 на виконання умов договору позики.
Надані суду позивачем розрахунки заборгованості не дозволяють зробити висновок щодо розміру заборгованості по фактично отриманій та неповернутій сумі коштів.
Розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві.
Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Необхідність дослідження саме первинних документів у справах щодо стягнення кредитної заборгованості визнана у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №161/16891/15-ц.
Правова позиція щодо первинних документів викладена в постанові Верховного Суду України від 14.06.2018 по справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані у позовній заяві.
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Створені ТОВ «Авентус Україна» та позивачем документи, які містять інформацію про розмір заборгованості ОСОБА_1 , не є належними доказами фактичного отримання грошей відповідачем або здійснення розрахункових операції в її інтересах.
Позивачем також не надано будь-яких доказів на підтвердження факту отримання відповідачем коштів від первинного кредитора за вищезазначеним договором.
Відповідно до п.1.5 договору позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом. Проте, з наданих позивачем до позовної заяви документів не вбачається наданого ОСОБА_1 номеру банківського карткового рахунку для отримання кредитних коштів за вказаним договором № 771658 від 06.04.2019.
Разом з цим, ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.07.2026 витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію про перерахування на картковий рахунок відповідача НОМЕР_1 через транзакцію 06.04.2019 кредитних коштів в сумі 4000 гривень.
З відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 11.08.2026 № 20.1.0.0.0/7-260805/48961 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 гне емітовано карту № НОМЕР_1 , у зв`язку з чим відсутня можливість надати запитувану інформацію.
Враховуючи відсутність доказів отримання відповідачем коштів, суд позбавлений можливості перевірити розмір нарахованої суми заборгованості.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт виникнення заборгованості відповідача за договором №771658 від 06.04.2019 та її розміру, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку з недоведеністю 
У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.
Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки в судове засідання, призначене на 16:00 год. 03.09.2026 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 08.09.2026 (в межах строку, встановленого ч. 6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 08.09.2026.
Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У випадку оскарження - рішення набирає законної сили за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олена ПУХАРЄВА