ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2026 року | м. Ужгород | № 260/3972/26

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої – судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби за мобілізацією до військової частини.
15 червня 2026 року ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів. 
Вказаною ухвалою витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином завірені копії наступних документів: наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації в частині призову на військову службу ОСОБА_1 та направлення його для проходження військової служби, а також всі документи, які слугували підставою для його призову на військову службу під час мобілізації.
Ухвалою суду від 27 липня 2026 року витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 відомості щодо надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, із зазначенням: дати та підстав надання відстрочки та строку (періоду) дії відстрочки; відомості щодо чинності або скасування (анулювання) відстрочки у разі скасування із зазначенням: дати та підстав скасування; реквізитів відповідного рішення (наказу, протоколу чи іншого документа).
Ухвалою суду від 31 липня 2026 року витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином завірену копію рішення Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформленого протоколом № В192/26 від 12.09.2025 року про надання ОСОБА_1 відстрочки, а також належним чином завірені копії документів, що підтверджують припинення (скасування, анулювання) такої відстрочки, із зазначенням дати, підстав та реквізитів відповідного рішення (наказу, протоколу чи іншого документа), у разі їх наявності.
04 серпня 2026 року до суду надійшло клопотання відповідача про долучення доказів. До вказаного клопотання долучено витяг з протоколу № 192 від 12.09.2025 року про надання позивачу відстрочки. 
Крім того, у вказаному клопотанні представник відповідача також повідомив, що документів щодо припинення (скасування, анулювання) такої відстрочки ІНФОРМАЦІЯ_4 не формувалось.
Ухвалою суду від 03 вересня 2026 року витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 повний витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 за період з 12.09.2025 року по дату його призову, із відображенням усіх відомостей щодо наданої йому відстрочки, а також документи та відомості, що підтверджують припинення її дії 05.11.2025 року, із зазначенням правових та фактичних підстав такого припинення.
09 вересня 2026 року представник відповідача подав до суду облікову картку позивача з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Також, 09 вересня 2026 року до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що в частині витребування відомостей щодо наданої позивачу відстрочки, а також документи та відомості, що підтверджують припинення її дії від 05.11.2025 року, із зазначенням правових та фактичних підстав такого припинення зазначив, що технічний функціонал ЄДРПВР не дозволяє надати витребувану інформацію. Також зазначив, що відстрочка позивача від призову на військову службу була припинена у зв`язку із завершенням терміну дії періоду воєнного стану. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу було надано відстрочку від призову на весь період проведення мобілізації. Однак, всупереч цьому, позивача призвано на військову службу. На переконання позивача, відповідач на момент початку проведення мобілазаційних дій відносно позивача, а також на час прийняття наказу в частині мобілізації позивача, володів достатньою інформацією про те, що у позивача наявне реалізоване право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яке було підтверджене довідкою, а відтак, позивач не підлягав призову. У зв`язку з чим, вважає, що наказ про призов позивача прийнято безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що на момент проведення зазначених заходів будь-яке рішення про надання позивачу відстрочки від призову було відсутнє. Зазначає, що позов фактично ґрунтується на помилковому ототожненні позивачем двох різних юридичних фактів: факту надання відстрочки у певний момент часу та існування чинного права на відстрочку на дату призову. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків. 
Судом встановлено, що відповідно до витягу з протоколу № 192 від 12.09.2025 року щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період в ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу погоджено відстрочку від призову на весь період проведення мобілізації та строку дії відповідних законних підстав, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Вищевказана обставина також підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.09.2025 року № В192/26. 
Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14 лютого 2026 року № М723 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації на особливий період» позивача призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до військової частини ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Поряд з цим, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
На момент розгляду даної адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII.
Згідно з частинами першою, третьої статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За змістом частини дев`ятої статті 1 № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини десятої статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
За приписами частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 1 цього Закону мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Цей порядок визначає, серед іншого, порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Статтею 23 Закону №3543-ХІІ для деяких категорій громадян встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Так, відповідно до пункту 9 частини першої статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду.
Перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (частина восьма статті 23 Закону №3543-XII).
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. 
Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята статті 23 Закону №3543-XII).
Пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
За змістом положень пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Відповідно до абзацу дев`ятого пункту 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Відповідно до пункту 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 (далі Порядок №1487), військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
З 18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки.
Відповідно до пунктів 56-57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Згідно з пунктом 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Пунктом 59 Порядку № 560 (який викладений у новій редакції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо окремих питань ведення військового обліку та призову громадян під час мобілізації» від 31.12.2024, яка набрала чинності 16.01.2025) визначено, що за наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
У разі виявлення шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних відсутності у військовозобов`язаного законних підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформлену автоматично, така відстрочка підлягає автоматичному скасуванню.
Відповідно до пункту 60 Порядку №560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
Пункту 60 Порядку №560 містить норму, відповідно до якої відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надана (оформлена) відповідно до пунктів 57-58-1 цього Порядку, у разі продовження строку проведення мобілізації продовжується районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки без повторного надання військовозобов`язаним документів, що підтверджують право на відстрочку, за наявності у нього законних підстав на відстрочку (відповідно до раніше поданих військовозобов`язаним документів для оформлення відстрочки) на строк, установлений Указом Президента України про продовження строку проведення мобілізації, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави для відстрочки, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про зміну дати закінчення дії відстрочки.
Враховуючи наведені положення пункту 60 Порядку № 560, суд приходить до висновку, що у разі продовження строку проведення мобілізації раніше надана (оформлена) відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації продовжується районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки без повторного подання військовозобов`язаним документів, що підтверджують право на відстрочку, за умови наявності законних підстав для її продовження. Така відстрочка продовжується на строк, установлений відповідним Указом Президента України про продовження строку проведення мобілізації, але не більше ніж до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави для відстрочки. Продовження відстрочки здійснюється шляхом внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про зміну дати закінчення її дії.
Повертаючись до обставин вказаної справи, суд зазначає, що Указами Президента України про продовження строку дії воєнного стану в Україні, які затверджувалися відповідними Законами України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 9 травня 2025 року по 7 серпня 2025 (Указ № 235/2025, Закон № 4356-IX), з 7 серпня 2025 року по 5 листопада 2025 року(Указ № 478/2025, Закон № 4524-IX).
Як вже встановлено судом, рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 , оформленим протоколом № 192 від 12.09.2025, позивачу було погоджено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з формулюванням: «погоджено відстрочку від призову на весь період проведення мобілізації та строку дії відповідних законних підстав».
Таким чином, комісією не було встановлено конкретної календарної дати припинення відстрочки позивача, а строк її дії було безпосередньо пов`язано з періодом проведення мобілізації та строком існування відповідних законних підстав.
У клопотанні про долучення доказів від 30 липня 2026 року представник відповідача зазначає, що позивач користувався правом на відстрочку в період з 12.09.2025 року по 05.11.2025 року. 
На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 31 липня 2026 року представник відповідача повідомив суд, що документів щодо припинення (скасування, анулювання) вказаної відстрочки ІНФОРМАЦІЯ_4 не формувалось. 
Крім того, у клопотанні про долучення доказів від 04 серпня 2026 року, представник відповідача, зазначив, що мобілізацію та воєнний стан в Україні можуть ввести в дію на 90 днів, після цього вони мають бути продовжені відповідним законом, відтак відстрочка надається ТЦК і комісією на строк у 90 днів або близько трьох місяців. 
В той же час, на переконання суду, твердження відповідача про те, що відстрочка була надана лише на 90 днів, не відповідає змісту рішення комісії № 192 від 12.09.2025, яким позивачу надано відстрочку на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-ХІІ на весь період проведення мобілізації та строку дії відповідних законних підстав. 
Відповідно, під «строком дії відповідних законних підстав» у рішенні комісії слід розуміти строк існування саме тієї обставини, яка відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є підставою для надання особі відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. У даному випадку такою законною підставою є обставина, передбачена пунктом 9 частини першої статті 23 зазначеного Закону.
Посилання відповідача на те, що мобілізація запроваджується та продовжується окремими строками, тривалість яких не може перевищувати 90 днів, не змінює змісту прийнятого комісією рішення. Обмеження строку проведення мобілізації є граничним строком відповідного указу про продовження мобілізації, однак не означає автоматичного припинення законної підстави для відстрочки після спливу кожного такого строку.
Навпаки, пункт 60 Порядку № 560 прямо встановлює, що у разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка військовозобов`язаному продовжується, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
При цьому, станом на 05.11.2025 пункт 60 Порядку № 560 передбачав, Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надана (оформлена) відповідно до пунктів 57-58-1 цього Порядку, у разі продовження строку проведення мобілізації продовжується шляхом автоматичної зміни дати про закінчення відстрочки засобами Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (військовозобов`язаним СБУ та розвідувальних органів - видачі нової довідки за формою згідно з додатком 6) за наявності законних підстав на відстрочку (відповідно до раніше поданих військовозобов`язаним документів для оформлення відстрочки або відомостей, отриманих за допомогою застосування електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та іншими державними реєстрами або базами (банками) даних) на строк, установлений Указом Президента України про продовження строку проведення мобілізації, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави для відстрочки.
Відповідні зміни були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2025 № 1364, яка набрала чинності 28.10.2025 та застосовувалася з 01.11.2025.
Таким чином, на дату 05.11.2025 законодавством було прямо врегульовано питання продовження раніше наданої відстрочки у зв`язку з продовженням строку проведення мобілізації.
Більше того, як вже зазначалося судом, відповідач у своєму відзиві прямо зазначає, що документів щодо припинення, скасування або анулювання відстрочки позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 не формувалося.
Отже, відповідач фактично визнає, що рішення комісії від 12.09.2025 про погодження позивачу відстрочки не скасовувалося та не анульовувалося.
За таких обставин твердження відповідача про те, що відстрочка позивача припинилася 05.11.2025 виключно у зв`язку із закінченням чергового строку проведення мобілізації, є необґрунтованим.
Відповідачем не наведено жодної конкретної обставини, яка б свідчила про припинення або зміну законної підстави, на якій позивачу було погоджено відстрочку протоколом № 192 від 12.09.2025.
Таким чином, за умови збереження у позивача законних підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відстрочка, погоджена рішенням комісії від 12.09.2025 на весь період проведення мобілізації та строку дії відповідних законних підстав, підлягала продовженню відповідно до пункту 60 Порядку № 560.
Відтак, закінчення 05.11.2025 чергового строку, на який було продовжено проведення мобілізації, не припинило автоматично право позивача на відстрочку, оскільки строк її дії рішенням комісії не був обмежений цією календарною датою, а був визначений як весь період проведення мобілізації та строк дії відповідних законних підстав.
При цьому відповідачем не доведено припинення обставин, які були законною підставою для надання позивачу відстрочки, а також не встановлено факту її скасування чи анулювання у встановленому законодавством порядку. 
Отож, вищенаведене свідчить про протиправність наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 лютого 2026 року № 723 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» в частині призову позивача та направлення до військової частини.
Отже, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

ВИРІШИВ: 

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу – задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 лютого 2026 року № М723 “Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період” в частині призову та направлення до військової частини ОСОБА_1 .
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя | Н.Д. Маєцька