Номер провадження: 22-ц/813/4337/26 
Справа № 504/1975/24
Головуючий у першій інстанції Барвенко В. К.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
23.07.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О. Ю., Назарової М.В.,
за участю секретаря судового засідання Юцикова Д.Є.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Обслуговуючий кооператив «Чорноморська Рів`єра»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів`єра»,
на рішення Доброславського районного суду Одеської області від 17 липня 2025 року,
за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів`єра» про визнання укладеним договору та захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2024 року ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів`єра» про визнання укладеним договору та захист прав споживачів, в обґрунтування якого зазначив, що є власником земельної ділянки площею 0,2400 га, кадастровий номер 5122786400:02:003:1587, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка в подальшому була поділена на 2 земельні ділянки з присвоєння нової адреси, а саме: 1) земельна ділянка, площею 0,1559 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 5122786400:02:003:1854, 2) земельна ділянка, площею 0,0841 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 5122786400:02:003:1853. Також ОСОБА_1 є власником житлового будинку, загальною площею 304,7 кв.м, житловою – 111,9 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 5122786400:02:003:1853. Вказане нерухоме майно знаходиться на території комплексу жилого, рекреаційного та оздоровчого призначення «Чорноморська Рів?єра», на якій свою діяльність здійснює Обслуговуючий Кооператив «Чорноморська Рів?єра», який також є колективним споживачем електричної енергії. 20.09.2011 між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом було укладено договір про участь в компенсації витрат кооперативу №ДДВ-06, а 23.11.2011 – додаткову угоду до договору про участь в компенсації витрат кооперативу №ДДВ-06, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди розірвати договір у зв`язку з наміром ОСОБА_1 вступити в асоційовані члени ОК «Чорноморська Рів?єра» на підставі заяви від 23.11.2011 та 24.11.2011 укласти договір про участь в компенсації витрат кооперативу як асоційованим членом кооперативу. 24.11.2011 між вказаними сторонами укладено договір про участь у відшкодуванні витрат кооперативу №ДДВ-06, відповідно до умов якого Кооперативом надавалися послуги з електропостачання, по експлуатації систем електропостачання, водопостачання, по експлуатації систем водопостачання, з охорони території та площ загального користування, прибирання території, вивезення твердих побутових відходів з території. ОСОБА_1 здійснював оплату компенсації витрат кооперативу та станом на теперішній час відсутня заборгованість за отримані послуги. В січні 2024 ОСОБА_1 отримав від ОК «Чорноморська Рів?єра» лист-повідомлення №4101 від 22.01.2024, відповідно до якого кооператив офіційно повідомляє, що не буде продовжувати дію договору №ДДВ-06 від 24.11.2011 після його закінчення 10.02.2024, при цьому жодних підстав для припинення договірних правовідносин та надання послуг кооперативом не зазначено, як і не зазначено, що кооперативом буде припинено надання житлово-комунальних послуг та що ОСОБА_1 необхідно укласти додаткову угоду для продовження дії договору чи укладення договору в новій редакції. 23.02.2024 без будь-яких попереджень та за відсутності заборгованості за надані послуги кооператив припинив надання послуг з електропостачання та відключив належний ОСОБА_1 житловий будинок від системи електромереж та не відновлює дану послугу по теперішній час. З урахуванням того, що в будинку живе дитина-інвалід та його хвора мати, позивач вимушений для організації життя використовувати генератор, як альтернативне джерело електроенергії та витрачати кошти для придбання палива для роботи генератора. Загальний розмір витрат на придбання палива для генератора складає 467 761,20 грн.
З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд: 1) визнати дії Обслуговуючого Кооперативу «Чорноморська Рів`єра» щодо припинення/обмеження надання ОСОБА_1 послуг використання ПТР, а саме послуги з електропостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (наразі – Літературна), який належить на праві власності ОСОБА_1 , протиправними; 2) визнати укладеним між Обслуговуючим Кооперативом «Чорноморська Рів`єра» в особі Голови правління Ердика Олега Михайловича, та ОСОБА_1 , який є асоційованим членом кооперативу, договір про участь у компенсації витрат кооперативу в редакції, викладеній та наданій з позовною заявою; 3) стягнути з Обслуговуючого Кооперативу «Чорноморська Рів`єра» на користь ОСОБА_1 за безпідставне припинення/обмеження з 23.02.2024 послуг використання ПТР, а саме послуги з електропостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (наразі – Літературна) майнову шкоду у вигляді витрат на придбання палива для генератора у сумі 467 761,20 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Доброславський районний суд Одеської області рішенням від 17 липня 2025 року позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів`єра» задовольнив. Визнав дії Обслуговуючого Кооперативу «Чорноморська Рів`єра» щодо припинення/обмеження надання ОСОБА_1 послуг використання ПТР, а саме послуги з електропостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (наразі АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 – протиправними. Визнав укладеним з моменту набрання цим рішенням законної сили договір про участь у компенсації витрат кооперативу, у запропонованій позивачем редакції. Стягнув з Обслуговуючого Кооперативу «Чорноморська Рів`єра» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 467 761,20 грн. Вирішив питання розподілу судових витрат.
Суд першої інстанції виходив з того, що між Обслуговуючим Кооперативом «Чорноморська Рів?єра» та ОСОБА_1 , як асоційованим членом кооперативу, 24.11.2011 року укладено договір про участь на відшкодування витрат кооперативу №ДДВ-06, а тому суд не прийняв в якості доказу надану відповідачем додаткову угоду від 31.01.2012 року до договору про участь в компенсації витрат кооперативу №ДДВ-06 від 20.09.2011, оскільки договір №ДДВ-06 від 20.09.2011 року було розірвано 23.11.2011 року. Відповідно до п. 6.1 договору про участь в компенсації витрат кооперативу №ДДВ-06 від 24.11.2011, строк дії договору до 10.02.2012 року або до дати його розірвання в порядку, передбаченому даним договором. Суд прийшов до висновку, що його положення не містять умов автоматичної пролонгації строку його дії, а тому строк дії зазначеного договору закінчився 10.02.2012 року. Отже, зазначення кооперативом в листі-повідомленні від 22.01.2024 року про закінчення дії договору №ДДВ-06 від 24.11.2011 року саме 10.02.2024 року та повідомлення про відмову в продовжені дії договору №ДДВ-06 від 24.11.2011 року не ґрунтується на жодній нормі права та є неправомірним. Відносини, які склалися між ОСОБА_1 та обслуговуючим кооперативом «Чорноморська Рів?єра» після 10.02.2012 року відносно фактичного надання ОСОБА_1 всього переліку послуг, які були передбачені договором №ДДВ-06 від 24.11.2011, та відсутності заборгованості за отримані послуги, свідчать про те, що між сторонами виникли фактичні тривалі договірні відносини без укладання письмового договору, а тому твердження кооперативу про те, що вони не мають права надавати послуги ПТР, до яких, зокрема входять послуги по електропостачанню та послуги по експлуатації систем електропостачання без укладання відповідного договору не відповідає дійсності та суд оцінив критично. Суд дослідив надані позивачем для порівняння договори про участь у компенсації витрат кооперативу, які були укладені з іншими членами Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів?єра» та прийшов до висновку, що наданий для підпису позивачу договір про участь у компенсації витрат кооперативу містить, крім помилок, які зазначені у протоколі розбіжностей, також умову, відповідно до якої при вступі в кооператив член кооперативу зобов`язується протягом 10 банківських днів провести одноразовий цільовий внесок згідно рішення загальних зборів членів кооперативу в розмірі 576 197,44 гривень без ПДВ. При цьому аналогічні договори, які укладені між кооперативом та іншими асоційованими членами кооперативу, передбачають внесення одноразового цільового внеску згідно рішення загальних зборів членів кооперативу в розмірі 0,00 грн без ПДВ. Суд зауважив, що вищезазначена умова договору стосується виключно корпоративного права та не може міститися в договорі про участь у компенсації витрат кооперативу та у разі виникнення спору щодо корпоративного права такий спір вирішується в порядку господарського судочинства. Також суд не прийняв в якості належного доказу додаткову угоду від 18.03.2024 року до договору оренди інженерних мереж № А-2-СЕС від 15.06.2012 року, укладеному між ТОВ «Берег-Сервіс і Ко», адже неможливо встановити, що вилучена з об`єкту оренди частина електричних мереж взагалі була передана у користування кооперативу, стосується безпосередньо мереж, за допомогою яких житловий будинок ОСОБА_1 був підключений до електричних мереж та за допомогою яких здійснювалося електропостачання до його будинку.
Суд дійшов висновку, що припинення постачання електричної енергії позивачу мало місце не у зв`язку із наявністю заборгованості перед кооперативом за спожиту електроенергію, а з огляду на відсутності письмового договору про компенсацію витрат кооперативу, незважаючи на наявність довготривалих (понад 13 років) фактичних договірних відносин та не пропонування відповідачем до січня 2024 року укласти договір саме в письмовому вигляді. 
Суд вважав, що позовна вимога ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь з відповідача майнової шкоди у вигляді витрат на придбання палива для генератора в сумі 467 761,20 грн підлягає задоволенню, оскільки позивач довів належними та допустимими доказами, що саме ним була здійснена закупівля пального для заправки генератора, який використовувався для забезпечення життєдіяльності будинку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Обслуговуючий кооператив «Чорноморська Рів`єра» просить скасувати рішення Доброславського районного суду Одеської області від 17 липня 2025 року та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. порушення судом норм матеріального та процесуального права. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про існування «фактичних договірних відносин» після закінчення строку дії письмового договору та наслідків для оцінки правомірності відключення електропостачання є помилковими. В жодному затвердженому загальними зборами членів кооперативу переліку ПТР не закладено електропостачання житлового будинку позивача, який не є приміщенням у багатоквартирному житлову будинку, а тому відносини між сторонами з приводу електропостачання мають регулюватись виключно відповідно до ПРРЕЕ, а саме відповідно до договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача, який передбачається п. 10.2.6 ПРРЕЕ. Скаржник наголошує, що кооператив створюється для обслуговування своїх членів на засадах взаємодопомоги та економічного співробітництва, метою його діяльності є задоволення економічних, соціальних та інших потреб, захисту майнових інтересів та забезпечення реалізації прав його членів, асоційованих членів, володільців та користувачів житлових квартир та нежитлових приміщень будинку, інших жителів, власників земельних ділянок та інших приватних та індивідуальних будинків у комплексі житлового, рекреаційного та оздоровчого призначення «Чорноморська Рів`єра» у с. Фонтанка Одеського району Одеської області в отриманні житлово-комунальних послуг та інших благ в результаті здійснення кооперативом утримання, використання, ремонту, експлуатації та обслуговування комплексу.
На виконання умов статуту відповідача, перелік ПТР для приватного сектору має п`ять розділів: 1) послуги та роботи з експлуатації систем електропостачання, 2) послуги з вивезення твердих побутових відходів, прибирання території, 3) послуги охорони, 4) утримання кооперативу (адміністративний апарат), 5) утримання спільної території кооперативу, при цьому в жодному із перелічених розділів не закладено витрати на електропостачання будь якого приватного будинку членів та асоційованих членів кооперативу. Однак суд першої інстанції помилково ототожнив поняття «послуги за переліком ПТР» та «послуги з електропостачання до житлового будинку», внаслідок чого прийшов до неправильного висновку про протиправність дій відповідача. Відповідач не заперечує, що в період з 10.02.2012 по 23.02.2024 рік послуги фактично надавалися, однак сам по собі факт фактичного користування не створює правового зобов`язання продовжувати надавати послугу без укладення чинного письмового договору, коли закон прямо вимагає таку форму. Договір №ДДВ-06 від 24.11.2011 року діяв до 10.02.2012 року, продовження не оформлювалось, на чому наполягає суд першої інстанції. Кооператив своєчасно повідомив позивача (лист №4/01 від 22.01.2024) про непродовження договору, реалізувавши своє право на припинення договірних відносин (ст. 627 ЦК України, принцип свободи договору), а також повністю відповідає вимогам ПРРЕЕ (п. 7.5, 7.11, 10.2.4–10.2.11), позивач у своїх запитах неодноразово підтверджував факт отримання цього листа. Між сторонами був відсутній прямий договір на поставку електроенергії або договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача. Договори, що укладаються з членами кооперативу містять послуги ПТР, про що зазначено вище та не містять витрат на постачання електроенергії та її розподіл, а тому п. 7.5. ПРРЕЕ щодо підстав припинення електропостачання не розповсюджується на виниклі взаємовідносини.
Скаржник наголошує, що кооператив надав позивачу проект договору, який не був ним підписаний, і суд, не маючи підстав для імперативного втручання, визнав договір укладеним у редакції, яка не була узгоджена сторонами, а також без відповідних додатків до договору. 18.03.2024 року між відповідачем та орендодавцем електромереж – ТОВ «Берег Сервіс і Ко» укладено додаткову угоду про вилучення частини орендованих електромереж, через які здійснювалося постачання електроенергії до будинку позивача. Відповідач не є орендарем мереж електропостачання, до яких було підключено позивача, у зв`язку з чим у відповідача відсутні правові підстави для укладання договору про участь у компенсації витрат кооперативу у частині електропостачання та обслуговування електричних мереж, у зв`язку з чим не має технічної можливості для надання позивачу права використання інженерних мереж з електропостачання, чого суд не врахував, зобов`язавши відповідача забезпечити електропостачання, не встановивши фактичної можливості виконання такого обов`язку. З приводу позовних вимог про визнання укладеним договору про участь у компенсації витрат кооперативу стосовно надання права використання інженерних мереж електропостачання обслуговуючий кооператив «Чорноморська Рів`єра» не є належним відповідачем, так як в нього відсутнє право користування/розпорядження зазначеними мережами, щодо надання інших послуг то відповідач не заперечує проти укладання договору, про що позивача було повідомлено листом №18/03 від 22.03.2024 року.
Окрім того, за твердженням скаржника, суд першої інстанції без належної оцінки доказів задовольнив вимоги позивача про стягнення витрат на придбання пального для генератора у розмірі 467 761,20 грн, визнавши їх доведеними виключно на підставі наданих позивачем фіскальних чеків. Позивач не обґрунтував наявність вини кооперативу, відповідач не є постачальником електричної енергії, а також між сторонами відсутні договірні відносини. Наявність чеків на придбання пального само по собі не доводить, що це пальне було використане для живлення будинку позивача від генератора позивача, не надано жодних документальних підтверджень: факту використання генератора саме для потреб позивача протягом всього заявленого строку, кількості годин роботи генератора на його об`єкті, потужність генератора, співмірності витраченого пального та заявленої суми. Квитанції на придбання палива не ідентифікують платника, а факт наявності у позивача генератора не є достатніми доказами, які б підтверджували придбання цього палива саме позивачем для роботи генератора для забезпечення електропостачання до будинку позивача, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач не довів причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та понесеними витратами, а суд прийняв рішення без належної оцінки допустимості та достатності доказів.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.08.2025 року відкрито апеляційне провадження та ОСОБА_1 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі у десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали та апеляційної скарги, який за формою і змістом має відповідати ст. 360 ЦПК України. 
Обслуговуючий кооператив «Чорноморська Рів`єра» копію ухвали про відкриття провадження від 22.08.2025 отримав 25.08.2025 року 13:59:03 в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження від 22.08.2025 отримав у відповідності ч. 7 ст. 272 ЦПК України.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Смик О. О. копію апеляційної скарги з додатками та копію ухвали про відкриття провадження від 22.08.2025 отримав 25.08.2025 року о 13:59:03 та 18.08.2025 17:03:27 в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник ОСОБА_1 – адвокат Смик О. О. просить апеляційну скаргу ОК «Чорноморська Рів`єра» на рішення Доброславського районного суду Одеської області від 17.07.2025 року залишити без задоволення, а рішення суду без змін, адже Обслуговуючий Кооператив «Чорноморська Рів`єра» створений його засновниками на добровільних засадах у відповідності з чинним законодавством, на підставі рішення Установчих зборів (протокол №1 від 08.04.2010) для ведення спільної некомерційної господарської діяльності з метою задоволення економічних, соціальних, побутових та інших потреб, захисту майнових інтересів та забезпечення реалізації прав його членів та асоційованих членів в отримані житлово-комунальних послуг та інших благ в результаті здійснення кооперативом утримання, використання, ремонту, експлуатації та обслуговування неподільного та загального майна готових (прийнятих) до експлуатації складових (пускових комплексів) багатоквартирного житлового будинку з вбудованими об`єктами побутового обслуговування та соціальної інфраструктури, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та території (прибудинкової території), що прилягає до нього, а також жителів, власників земельних ділянок, приватних та індивідуальних будинків у комплексі житлового, рекреаційного та оздоровчого призначення «Чорноморська Рів`єра» у с. Фонтанка Одеського району Одеської області. Належне позивачу нерухоме майно знаходиться на території комплексу рекреаційного та оздоровчого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». З урахуванням умов статуту, договору про участь на відшкодування витрат кооперативу №ДДВ-06 від 24.11.2011, а також враховуючи, що кооператив є колективним споживачем електричної енергії, до переліку ПТР входить надання відповідачем ОСОБА_1 послуги з електропостачання та кооператив щомісячно нараховував компенсацію за спожиту електроенергію, а ОСОБА_1 відповідно сплачував на користь кооперативу плату за спожиту електричну енергію. Посилання відповідача на те, що перелік ПТР для приватного сектору має 5 розділів і в жодному з них не закладено витрат на електропостачання будь-якого приватного будинку членів та асоційованих членів кооперативу не відповідає дійсності. Так, між сторонами було укладено договір про участь в компенсації витрат кооперативу №ДДВ-06 від 24.11.2011, який діяв до 10.02.2012. Після 10.02.2012 і до 23.02.2024 ОК «Чорноморська Рів`єра» надавав послуги за переліком ПТР, а ОСОБА_1 здійснював на користь кооперативу своєчасну їх оплату, у тому числі і за спожиту електроенергію. До 07.03.2024 жодного разу він не отримував повідомлення про необхідність укладення договору про участь в компенсації витрат кооперативу в новій редакції, лише в січні 2024 надійшов лист-повідомлення від 22.01.2024 за №4101, відповідно до якого кооператив повідомив, що не буде продовжувати дію договору №ДДВ-06 від 24.11.2011 після його закінчення 10.02.2024, жодних підстав для припинення договірних правовідносин та надання послуг кооперативом зазначено не було, а також те, що ОСОБА_1 необхідно укласти договір в новій редакції. Відсутність письмового договору між сторонами за умови своєчасної оплати за отриманні послуги не є підставою для припинення надання кооперативом послуг, вказане є протиправним.
Крім того, сторона позивача зазначає, що суд прийшов до обґрунтованого висновку, що наданий для підпису позивачу договір про участь у компенсації витрат кооперативу містить, крім помилок, які зазначені у протоколі розбіжностей, також умову договору (п.3.5), яка стосується виключно корпоративного права та не може міститися в договорі про участь у компенсації витрат кооперативу та у разі виникнення спору щодо корпоративного права такий спір вирішується в порядку господарського судочинства; тому у відповідача виникає прямий обов`язок щодо укладення договору про участь у компенсації витрат кооперативу, від якого він ухиляється, з врахуванням протоколу розбіжностей. Скаржником не зазначено, в чому саме полягає технічна неможливість надання позивачу, як члену кооперативу, права використання інженерних мереж на території кооперативу. 
У відповіді на відзив ОК «Чорноморська Рів`єра» просив вимоги заявлені у відзиві на апеляційну скаргу на рішення у справі №504/1975/24 залишити в повному обсязі без задоволення. Скасувати рішення Доброславського районного суду Одеської області від 17.07.2025 у справі №504/1975/24, та ухвалити нове рішення — про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОК «Чорноморська Рів`єра» у повному обсязі. До відповіді на відзив долучено рахунок-повідомлення на передоплату відшкодування експлуатаційних витрат на 01.01.2024 року; протокол загальних зборів ОК ЧР 01.10.22; УТР ЧС 01.10.2022.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.05.2026 року, яка занесена до протоколу судового засідання, повернуто відповідь на відзив на апеляційну скаргу з огляду на наступне.
За приписами п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
На стадії перегляду судових рішень в апеляційній інстанції відповідно до змісту глави 1 розділу п`ятого «Перегляд судових рішень» учасники справи мають право подавати наступні заяви по суті справи: апеляційні скарги, відзив на апеляційну скаргу. Аналіз наведеного свідчить про те, що законодавцем передбачено викладення письмово своїх вимог, заперечень, тощо виключно у заявах по суті справи, якими відповідь на відзив не є.
Крім того, апеляційним судом відмовлено в приєднанні рахунку-повідомлення на передоплату відшкодування експлуатаційних витрат на 01.01.2024 року; протокол загальних зборів ОК ЧР 01.10.22 та додані доповнення до протоколу, оскільки повноваження суду апеляційної інстанції визначені частиною 1 статтею 367 ЦПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 3 статті 367 ЦПК України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, відповідачем не обґрунтовано підстави неможливості їх подання до суду першої інстанції.
Учасники процесу про дату, час та місце розгляду справи 23.07.2026 року повідомлені належним чином.
Обслуговуючий кооператив «Чорноморська Рів`єра» та представник ОСОБА_1 – адвокат Смик О.О. судові повістки-повідомлення отримали 19.06.2026 року в особистих кабінетах Електронного суду, що підтверджується довідками.
ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.
Представник Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів`єра» – Ружицький С.М. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд її задовольнити.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Смик О.О. в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що між Обслуговуючим Кооперативом «Чорноморська Рів?єра» та ОСОБА_1 , як асоційованим членом кооперативу, 24.11.2011 року укладено договір про участь на відшкодування витрат кооперативу №ДДВ-06, а тому суд не прийняв в якості доказу надану відповідачем додаткову угоду від 31.01.2012 року до договору про участь в компенсації витрат кооперативу №ДДВ-06 від 20.09.2011, оскільки договір №ДДВ-06 від 20.09.2011 року було розірвано 23.11.2011 року. Відповідно до п. 6.1 договору про участь в компенсації витрат кооперативу №ДДВ-06 від 24.11.2011, строк дії договору до 10.02.2012 року або до дати його розірвання в порядку, передбаченому даним договором. Суд прийшов до висновку, що його положення не містять умов автоматичної пролонгації строку його дії, а тому строк дії зазначеного договору закінчився 10.02.2012 року. Отже, зазначення кооперативом в листі-повідомленні від 22.01.2024 року про закінчення дії договору №ДДВ-06 від 24.11.2011 року саме 10.02.2024 року та повідомлення про відмову в продовжені дії договору №ДДВ-06 від 24.11.2011 року не ґрунтується на жодній нормі права та є неправомірним. Відносини, які склалися між ОСОБА_1 та обслуговуючим кооперативом «Чорноморська Рів?єра» після 10.02.2012 року відносно фактичного надання ОСОБА_1 всього переліку послуг, які були передбачені договором №ДДВ-06 від 24.11.2011, та відсутності заборгованості за отримані послуги, свідчать про те, що між сторонами виникли фактичні тривалі договірні відносини без укладання письмового договору, а тому твердження кооперативу про те, що вони не мають права надавати послуги ПТР, до яких, зокрема входять послуги по електропостачанню та послуги по експлуатації систем електропостачання без укладання відповідного договору не відповідає дійсності та суд оцінив критично. Суд дослідив надані позивачем для порівняння договори про участь у компенсації витрат кооперативу, які були укладені з іншими членами Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів?єра» та прийшов до висновку, що наданий для підпису позивачу договір про участь у компенсації витрат кооперативу містить, крім помилок, які зазначені у протоколі розбіжностей, також умову, відповідно до якої при вступі в кооператив член кооперативу зобов`язується протягом 10 банківських днів провести одноразовий цільовий внесок згідно рішення загальних зборів членів кооперативу в розмірі 576 197,44 гривень без ПДВ. При цьому аналогічні договори, які укладені між кооперативом та іншими асоційованими членами кооперативу, передбачають внесення одноразового цільового внеску згідно рішення загальних зборів членів кооперативу в розмірі 0,00 грн без ПДВ. Суд зауважив, що вищезазначена умова договору стосується виключно корпоративного права та не може міститися в договорі про участь у компенсації витрат кооперативу та у разі виникнення спору щодо корпоративного права такий спір вирішується в порядку господарського судочинства. Також суд не прийняв в якості належного доказу додаткову угоду від 18.03.2024 року до договору оренди інженерних мереж № А-2-СЕС від 15.06.2012 року, укладеному між ТОВ «Берег-Сервіс і Ко», адже неможливо встановити, що вилучена з об`єкту оренди частина електричних мереж взагалі була передана у користування кооперативу, стосується безпосередньо мереж, за допомогою яких житловий будинок ОСОБА_1 був підключений до електричних мереж та за допомогою яких здійснювалося електропостачання до його будинку.
Суд дійшов висновку, що припинення постачання електричної енергії позивачу мало місце не у зв`язку із наявністю заборгованості перед кооперативом за спожиту електроенергію, а з огляду на відсутності письмового договору про компенсацію витрат кооперативу, незважаючи на наявність довготривалих (понад 13 років) фактичних договірних відносин та не пропонування відповідачем до січня 2024 року укласти договір саме в письмовому вигляді. 
Суд вважав, що позовна вимога ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь з відповідача майнової шкоди у вигляді витрат на придбання палива для генератора в сумі 467 761,20 грн підлягає задоволенню, оскільки позивач довів належними та допустимими доказами, що саме ним була здійснена закупівля пального для заправки генератора, який використовувався для забезпечення життєдіяльності будинку.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК Украйни). 
Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі №180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі №520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі №214/7462/20).
Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі №554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі №520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі №209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі №519/2-5034/11). 
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними. 
Добра совість - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року в справі №390/34/17 (провадження №61-22315сво18), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі №337/474/14-ц (провадження №61-15813сво18)). 
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. 
У частині другій статті 16 ЦК України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких, зокрема, належить і визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).
Зазначений у частині другій статті 16 ЦК України перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі №638/2304/17 (провадження №61-2417сво19)). 
Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в справі №910/10784/16 (провадження №12-30гс21)). 
Відповідно до ч. 9 ст. 265 ЦПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року у справі №127/4954/19 (провадження №61-20529св19) зазначено, що «у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в позові та в резолютивній частині судового рішення в обов`язковому порядку мають вказуватися позовні вимоги та рішення суду з кожної спірної умови договору або умови всього договору, якщо інша сторона взагалі відмовляється від укладення відповідного договору. Тобто, вирішуючи дану категорію спорів у своїх рішеннях суди повинні зазначати, зокрема, у рішенні про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект цього договору.
Суд вправі задовольнити позов про спонукання укласти договір лише в разі, якщо встановить, що існує правовідношення, в силу якого сторони зобов`язані укласти договір, але одна із сторін ухилилася від цього. При цьому у справі має бути доведено наявність відповідного правовідношення, а саме прямого законодавчого обов`язку відповідача щодо укладення договору (пункт 6.2.2 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26 жовтня 2018 року у справі №910/15590/17).
Колегія суддів зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). 
Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
Частиною першою статті 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. 
Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (частина перша статті 641 ЦК України). 
Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. 
Принцип свободи договору відповідно до статей 6, 627 ЦК України є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом. Проте у разі невизнання стороною договору, укладення якого є обов`язком в силу вимог закону, права іншої сторони на укладення такого договору підлягають захисту судом на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії. 
Суд звертає увагу на те, що сама по собі правова конструкція передачі спору щодо укладення договору на підставі рішення суду (як і внесення на його підставі змін до діючих договорів або їх розірвання) має місце, коли сторони не досягли згоди як до необхідності його укладення внаслідок відмови однієї з сторін від його укладення, так і не погодження однією з сторін окремих його істотних умов.
Іншими словами, звертаючись до суду з відповідним позовом, сторони (або сторона) договору прагнуть не констатації факту його укладення у випадку досягнення згоди щодо всіх його істотних умов, а вирішення спору, яке включає в себе визначення судом (з урахуванням вимог законодавства та позицій сторін) його істотних умов. При цьому кожна сторона має право обґрунтовувати та доводити свою позицію у справі з урахуванням принципів справедливості, добросовісності, розумності, диспозитивності, змагальності тощо.
Протилежний підхід призвів би до неможливості укласти договір (за наявності обов`язку щодо його укладення) за рішенням суду за наявності заперечень сторони щодо якоїсь його істотної умови, ухилення від його укладення внаслідок зловживанням цивільними правами, а отже нівелювання самої ідеї вирішення такого спору судом.
У постановах Верховного Суду від 16 січня 2020 року у справі №905/514/19, від 30 вересня 2021 року у справі №906/1205/20 зазначено, що переддоговірним є спір, який виникає у разі, якщо сторона ухиляється або відмовляється від укладення договору в цілому або не погоджує окремі його умови. При цьому передати переддоговірний спір на вирішення суду можливо лише тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов`язаною його укласти через пряму вказівку закону, або на підставі обов`язкового для виконання акта планування. В інших випадках спір про укладення договору чи з умов договору може бути розглянутий судом тільки за взаємною згодою сторін або якщо сторони зв`язані зобов`язанням укласти договір на підставі існуючого між ними попереднього договору. У разі вирішення судом переддоговірного спору з дотриманням вказаних вимог днем укладення договору вважається день набрання чинності відповідним рішенням суду, враховуючи, що в такому випадку договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення.
Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Колективний побутовий споживач - це юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність (пункт 1.1.2 ПРРЕЕ).
Згідно з пунктом 10.2.2 ПРРЕЕ точка розподілу електричної енергії колективному побутовому споживачу встановлюється на межі балансової належності електроустановок цього колективного побутового споживача.
Відповідно до 10.2.3 ПРРЕЕ для забезпечення розподілу електричної енергії до межі балансової належності електроустановок колективного побутового споживача між колективним побутовим споживачем та оператором системи у передбаченому цими Правилами порядку укладається договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який розробляється оператором системи на підставі додатка 3 до цих Правил.
Згідно з пунктом 10.2.4 ПРРЕЕ колективний побутовий споживач на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами колективного побутового споживача для задоволення комунально-побутових потреб споживачів колективного побутового споживача, для технічних цілей та інших потреб колективного побутового споживача. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується колективний побутовий споживач відповідно до умов договору.
Відповідно до 10.2.5 ПРРЕЕ закупівля електричної енергії та розподіл здійснюються за рахунок коштів споживачів колективного побутового споживача. Умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів колективного побутового споживача, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж колективного побутового споживача регулюються установчими документами та/або укладеними в установленому законодавством порядку договорами між споживачами колективного побутового споживача та колективним побутовим споживачем щодо розподілу та постачання електричної енергії в межах колективного побутового споживача.
Споживач на території колективного побутового споживача оплачує колективному побутовому споживачу вартість послуг з утримання технологічних електричних мереж населеного пункту згідно з умовами договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача. Споживач відповідно до обсягів спожитої ним електричної енергії відшкодовує колективному побутовому споживачу вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за відповідним тарифом оператора системи, до мереж якого приєднаний колективний побутовий споживач, вартість електричної енергії на колективні побутові потреби та вартість електричної енергії, втраченої внаслідок її розподілу до електроустановки споживача, за відповідним тарифом купівлі електричної енергії колективним побутовим споживачем згідно з умовами цього договору. Частка обсягу електричної енергії, яку має відшкодувати споживач на території колективного побутового споживача, визначається пропорційно обсягу спожитої ним електричної енергії (пункт 10.2.10 ПРРЕЕ).
Відповідно до норм ПРРЕЕ Кооператив як колективний побутовий споживач фактично виконує функції електропостачальника щодо членів Кооперативу, які мають у власності або користуванні будинки на відповідній території. Кооператив має права та обов`язки оператора системи розподілу щодо кінцевих споживачів електричної енергії.
Як встановлено судом першої інстанції, згідно договору купівлі-продажу від 13.10.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., ОСОБА_1 придбав у власність земельну ділянку, площею 0,2400 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 5122786400:02:003:1587, цільове призначення – для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу житлового, оздоровчого та рекреаційного призначення «Чорноморська Рів?єра», характеристика земель – 0,2400 га – землі зайняті поточним будівництвом, категорія земель – землі рекреаційного призначення.
У матеріалах справи також наявні: 1) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 44544253 від 25.09.2015, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,1559 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 5122786400:02:003:1854, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 2) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 44673184 від 28.09.2015, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,0841 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 5122786400:02:003:1853, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
ОСОБА_1 є власником житлового будинку, загальною площею 304,7 кв.м, житловою – 111,9 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 1101081 від 11.03.2013 року.
Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються Законом України «Про кооперацію».
Кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування (стаття 2 Закону України «Про кооперацію»).
Матеріали справи містять статут Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів?єра», затверджений протоколом Загальних зборів членів ОК «Чорноморська Рів?єра» №30/08 від 16.09.2022 (у новій редакції), відповідно до змісту п. 6.1 якого, кооператив створюється для обслуговування своїх членів на засадах взаємодопомоги та економічного співробітництва. Метою діяльності кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб, захисту майнових інтересів та забезпечення реалізації прав його членів, асоційованих членів, володільців та користувачів житлових квартир та нежитлових приміщень будинку, інших жителів, власників земельних ділянок та інших приватних та індивідуальних будинків у комплексі житлового, рекреаційного та оздоровчого призначення «Чорноморська Рів?єра» у с. Фонтанка Одеського району Одеської області в отриманні житлово-комунальних послуг та інших благ в результаті здійснення кооперативом утримання, використання, ремонту, експлуатації та обслуговування комплексу. Поставлена мета досягається на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації , самоуправління, самоконтролю, що направлені на задоволення потреб жителів комплексу у газо-, водо-, електрозабезпеченні та інших благ, які необхідні для достойної життєдіяльності людини. 
Предметом діяльності кооперативу, серед іншого, є: належне утримання, використання, експлуатація та обслуговування комплексу; забезпечення реалізації прав осіб, що є власниками прав на житлові квартири та нежитлові приміщення, розташовані в будинку, на володіння та користування майном будинку; забезпечення надання членам кооперативу та асоційованим членам кооперативу та отримання членами кооперативу та асоційованими членами кооперативу житлово-комунальних та інших послуг належної якості, які тісно пов`язані з основною діяльністю кооперативу по утриманню, використанню, ремонту, експлуатації та обслуговуванню майна будинку за обґрунтованими тарифами (цінами); оплата за рахунок внесків членів кооперативу вартості заявлених ними для придбання через кооператив необхідних благ газо-, водо-, електрозабезпеченні та інших благ в терміни і на умовах, визначених договорами між кооперативом і кожним з його членів (п. 6.2 статуту).
При цьому, основним видом діяльності кооперативу є комплексне обслуговування комплексу, що включає забезпечення належних умов проживання та/або перебування членів кооперативу, асоційованих членів кооперативу та інших мешканців будинку, власників земельних ділянок в належних їм приміщеннях, утримання та обслуговування інженерно-технічних споруд та обладнання комплексу (каналізаційно-насосних станцій, трансформаторних підстанцій, мереж електро-, водопостачання та водовідведення та обладнання на них), утримання та обслуговування доріг та об`єктів благоустрою комплексу (зелених насаджень, дорожніх знаків, шлагбаумів та т.і., інших малих архітектурних форм), а також обслуговування будинку, експлуатації та/або ремонті приміщень будинку, а також утриманні прибудинкової території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством, в тому числі шляхом надання житлово-комунальних послуг на договірних засадах.
Крім того, згідно п. 7.2.1 та п. 7.2.3 статуту, кооператив зобов`язаний здійснювати усі законні заходи задля досягнення поставленої у статуті мети, забезпечувати надання послуг своїм членам згідно з їх замовленнями в межах предмету діяльності кооперативу.
Отже статутом Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів?єра» передбачено, що предметом діяльності кооперативу, серед іншого, є: забезпечення надання членам кооперативу та асоційованим членам кооперативу та отримання членами кооперативу та асоційованими членами кооперативу житлово-комунальних та інших послуг належної якості, які тісно пов`язані з основною діяльністю кооперативу по утриманню, використанню, ремонту, експлуатації та обслуговуванню майна будинку за обґрунтованими тарифами (цінами); оплата за рахунок внесків членів кооперативу вартості заявлених ними для придбання через кооператив необхідних благ газо-, водо-, електрозабезпеченні та інших благ в терміни і на умовах, визначених договорами між кооперативом і кожним з його членів.
Судом встановлено, що 20.09.2011 між позивачем ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «Чорноморська Рів?єра» було укладено договір про участь в компенсації витрат кооперативу №ДДВ-06. Жодна із сторін проти факту укладення вказаного договору не заперечувала.
23.11.2011 між сторонами укладено додаткову угоду до договору про участь в компенсації витрат кооперативу №ДДВ-06 від 20.09.2011, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди розірвати договір у зв`язку з наміром ОСОБА_1 вступити в асоційовані члени ОК «Чорноморська Рів?єра» на підставі заяви від 23.11.2011 та 24.11.2011 укласти договір про участь в компенсації витрат кооперативу як з асоційованим членом кооперативу.
24.11.2011 між Обслуговуючим кооперативом «Чорноморська Рів?єра» та ОСОБА_1 , асоційованим членом кооперативу, укладено договір про участь в компенсації витрат кооперативу №ДДВ-06, згідно п. 2.1 якого кооператив зобов`язується регулярно організовувати ряд дій і заходів, направлених на задоволення потреб і організацію життєдіяльності члена кооперативу на території шляхом оплати третім особам вартості послуг, товарів та робіт, указаних в переліку, контролювати їх якість, а член кооперативу отримує право часткового користування послугами, товарами та роботами, вказаними в переліку. Член кооперативу зобов`язується здійснювати платежі в розмірі, порядку та строки, передбачені вказаним договором і переліком, в тому числі компенсувати кооперативу відповідну частину постійних витрат кооперативу незалежно від фактичного часткового використання ним послуг, товарів та робіт (наявності/відсутності змінних витрат у члена кооперативу відносно його майна), компенсувати кооперативу непередбачені витрати – на покриття штрафів, на покриття збитків від непередбачуваних ситуацій, на відшкодування збитків третім особам тощо.
Згідно п. 2.2 договору, укладаючи договір, кооператив надає члену кооперативу право користування інженерними мережами на території (водокористування, електропостачання) для: транспортування питтєвої води в об`ємах, що не перевищують 0,5 м^3/сутки; транспортування електроенергії в обсягах, що не перевищують 15 кВт/год.
До переліку послуг згідно вказаної угоди належать: послуги щодо електропостачання (в тому числі зовнішнє освітлення вулиць і площадок загального користування), послуги та роботи по експлуатації системи електропостачання (включаючи майбутні витрати на поточний ремонт і вартість матеріалів для ремонту), послуги по водопостачанню, послуги та роботи по експлуатації системи водопостачання (включаючи майбутні витрати на поточний ремонт і вартість матеріалів для ремонту), послуги охорони території і площі загального користування (вулиці, місця відпочинку, дитячі площадки тощо), прибирання території, послуги по вивозу твердих побутових відходів з території, організаційні заходи, що супроводжують вказані процеси (адміністративний, юридичний та бухгалтерський супровід), витрати на утримання кооперативу, інші послуги і витрати кооперативу, передбачені в переліку (розділ 1 договору). 
Під терміном «майно» у договорі розуміється земельна ділянка, площею 0,2400 га, кадастровий номер 5122786400:02:003:1587, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить члену кооперативу на підставі договору купівлі-продажу від 30.10.2010, посвідченого Іллічовою Н.А., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі під №10490. Під терміном «майно» також розуміються усі будівлі, споруди та інженерні мережі, що знаходяться на вищезазначеній земельній ділянці.
Згідно п. 6.1 договору, останній вступає в силу з моменту його підписання сторонами (або їх уповноваженими представниками) і діє до 10.02.2012 або дати його розірвання в порядку, передбаченому даним договором.
Стороною відповідача до матеріалів справи долучено додаткову угоду до договору про участь в компенсації витрат кооперативу №ДДВ-06 від 20.09.2011, яка укладена сторонами 31.01.2012, в п. 1 якої зазначено, що у зв`язку з закінченням строку дії договору №ДДВ-06 сторони прийшли згоди продовжити строк дії договору до 10.02.2013. Дана додаткова угода набирає чинності з моменту підписання сторонами і за умови виконання членом кооперативу всіх грошових зобов`язань перед кооперативом, що виникли до 10.02.2012 року. 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано з урахуванням укладання між Обслуговуючим Кооперативом «Чорноморська Рів?єра» та ОСОБА_1 , як асоційованим членом кооперативу, 24.11.2011 року Договору про участь на відшкодування витрат Кооперативу № ДДВ-06, не прийняв в якості доказу надану відповідачем додаткову угоду від 31 січня 2012 року до Договору про участь в компенсації витрат Кооперативу № ДДВ-06 від 20.09.2011 року , оскільки Договір № ДДВ-06 від 20.09.2011 року було розірвано 23.11.2011 року.
Матеріали справи містять лист-повідомлення голови правління ОК «Чорноморська Рів?єра» №4101 від 22.01.2024, адресоване ОСОБА_1 , згідно якого обслуговуючий кооператив повідомляє, що не буде продовжувати дію договору після його закінчення 10.02.2024 року.
Проте, як зазначалося вище, строк дії договору про участь в компенсації витрат Кооперативу № ДДВ-06 від 24.11.2011 року до 10.02.2012 року або до дати його розірвання в порядку, передбаченому даним Договором. Положення вказаного договору не містять умов автоматичної пролонгації строку його дії, а тому строк дії зазначеного договору закінчився 10.02.2012 року. 
Судом першої інстанції правильно зазначено, що відносини, які склалися між ОСОБА_1 та Обслуговуючим Кооперативом «Чорноморська Рів?єра» після 10.02.2012 року відносно фактичного надання ОСОБА_1 всього переліку послуг, які були передбачені Договором № ДДВ-06 від 24.11.2011 року, та відсутності заборгованості за отримані послуги, свідчать про те, що між сторонами виникли фактичні тривалі договірні відносини без укладання письмового договору. 
Отже слід зауважити, що статутом Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів?єра» визначено забезпечення обслуговуючим кооперативом надання членам кооперативу та асоційованим членам кооперативу, яким є позивач, та отримання ними житлово-комунальних та інших послуг належної якості, які тісно пов`язані з основною діяльністю кооперативу по утриманню, використанню, ремонту, експлуатації та обслуговуванню майна будинку за обґрунтованими тарифами (цінами); оплата за рахунок внесків членів кооперативу вартості заявлених ними для придбання через кооператив необхідних благ газо-, водо-, електрозабезпеченні та інших благ в терміни і на умовах, визначених договорами між кооперативом і кожним з його членів. При цьому, 24.11.2011 між Обслуговуючим кооперативом «Чорноморська Рів?єра» та ОСОБА_1 , асоційованим членом кооперативу, укладено договір про участь в компенсації витрат кооперативу №ДДВ-06, за умовами якого ОСОБА_1 отримував право користування інженерними мережами на території (електропостачання) для транспортування електроенергії в обсягах, що не перевищують 15 кВт/год. та послуги, зокрема щодо електропостачання (в тому числі зовнішнє освітлення вулиць і площадок загального користування), послуги та роботи по експлуатації системи електропостачання (включаючи майбутні витрати на поточний ремонт і вартість матеріалів для ремонту). Після 10.02.2012 року вказаний вище перелік послуг, передбачених Договором № ДДВ-06 від 24.11.2011 року, надавався позивачу відповідачем, тобто між сторонами виникли фактичні тривалі договірні відносини без укладання письмового договору. 
Таким чином, позивач, який єасоційованим членом кооперативу, може отримувати від Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів?єра» зазначені вище послуги лише на підставі укладеного договору.  
З урахуванням викладеного не заслуговують на увагу посилання скаржника на те, що визнання договору укладеним у новій редакції без передбаченого законом обов`язку, за відсутності згоди сторін, є порушенням.
Відповідно до ч. 2 ст. 649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору не на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом.
31.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до голови правління ОК «Чорноморська Рів?єра» з листом, в якому просив надати детальний розрахунок заборгованості стосовно нерухомості із зазначенням періодів нарахування, сум нарахування та підстав. 
23.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до голови правління ОК «Чорноморська Рів?єра» з листом, в якому просив роз`яснити підстави відключення електроенергії 23.02.2024 о 13:00 год, а також повідомив, що заборгованість за комунальні послуги відсутня.
07.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до голови правління ОК «Чорноморська Рів?єра» з листом, в якому наполягав на негайному припиненні незаконних дій з боку кооперативу, підключенні його житлового будинку до електромереж та поновленні електропостачання, а також надання для укладення договору про участь на відшкодуванні витрат кооперативу. 
Згідно відповідей голови правління ОК «Чорноморська Рів?єра» №10/03 від 07.03.2024 та №011/03 від 15.03.2024 ОСОБА_1 , кооператив повідомляє, що надав представнику ОСОБА_1 детальний розрахунок заборгованості із зазначенням періоду, сум та підстав нарахувань, а також додатково повідомив, що сторонами укладено додаткову угоду по договору про участь у компенсації витрат кооперативу від 20.09.2011 №ДДВ-06 від 31.01.2012, в якій сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 10.02.2023. У зв`язку з непролонгацією договору шляхом підписання додаткової угоди у кооперативу відсутні правові підстави для надання права використання ПТР, запропоновано звернутись до абонентського відділу кооперативу для укладання договору в новій редакції. 
12.03.2024 та 14.03.2024 представник ОСОБА_1 – адвокат Крупка О. О. звернулася до голови правління ОК «Чорноморська Рів?єра» із адвокатськими запитами про надання інформації.
Матеріали справи містять проект договору про участь у компенсації витрат кооперативу від 15.03.2024, запропонований ОК «Чорноморська Рів?єра» ОСОБА_1 , з яким останній не погодився та виклав свої заперечення у заяві від 19.03.2024.
Зокрема, ОСОБА_1 наголосив на необхідності внесення змін до розділу І договору в частині конкретизації визначення «майна», що йому належить; змін до пункту 3.5 в частині зміни розміру одноразового цільового внеску з 576 197,44 грн на 0,00 грн; змін до підпункту 4.2.7 пункту 4.2 договору в частині виключення посилання на пункт 3.5 договору (необхідність сплати одноразового цільового внеску); змін до п. 9.13 договору в частині виключення посилання на п. 8.10, оскільки такий пункт відсутній.
Отже, саме ОК «Чорноморська Рів?єра» підготував та надав на укладення ОСОБА_1 проект договору про участь у компенсації витрат кооперативу від 15.03.2024 року. 
У зв`язку з неотриманням нового проекту Договору про участь у компенсації витрат кооперативу, 10.04.2024 року до Обслуговуючого Кооперативу «Чорноморська Рів?єра» було подано Протокол розбіжностей від 09.04.2024 року до Договору про участь у компенсації витрат кооперативу № Літературна, 6, 10, 10а, Дерибасовська 16- ЧС від 15 березня 2024 р.
Відповідно до норм законодавства, за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана розглянути його та вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).
Суд першої інстанції дослідив надані позивачем для порівняння Договори про участь у компенсації витрат кооперативу, які були укладені з іншими членами Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів?єра» та прийшов до висновку, що наданий для підпису позивачу Договір про участь у компенсації витрат кооперативу містить, крім помилок, які зазначені у протоколі розбіжностей, також умову, відповідно до якої при вступі в Кооператив член Кооперативу зобов`язується протягом 10 банківських днів провести одноразовий цільовий внесок, згідно Рішення загальних зборів членів Кооперативу в розмірі 576 197,44 гривень без ПДВ. При цьому аналогічні договори, які укладені між Кооперативом та іншими асоційованими членами Кооперативу, передбачають внесення одноразового цільового внеску, згідно Рішення загальних зборів членів Кооперативу в розмірі 0.00 гривень без ПДВ.
Проаналізувавши наданий Обслуговуючим кооперативом «Чорноморська Рів?єра» проект договору про участь у компенсації витрат кооперативу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що останній містить розбіжності, на які ОСОБА_1 як асоційований член кооперативу звернув увагу у своїй заяві та наполягав на їх усуненні. Також вірним є указання суду на те, що вимога сплати одноразового цільового внеску у розмірі 576 197,44 грн без ПДВ протягом 10 банківських днів при вступі у кооператив стосується корпоративних прав та у разі виникнення спору щодо цього корпоративного права такий спір має вирішується в порядку господарського судочинства.
На обґрунтування неможливості підписання з позивачем договору у запропонованій позивачем редакції стороною відповідача до матеріалів справи долучено додаткову угоду до договору оренди інженерних мереж №А-2-СЕС від 15.06.2012, укладену 18.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Сервіс і Ко» та Обслуговуючим кооперативом «Чорноморська Рів?єра», зі змісту якої вбачається, що з об`єкту оренди вилучено частину електричних мереж: кабельна лінія КЛ-0,4кВ РЩ2-Рішельєвська до опора №1 ПЛ-0,4кВ берег, кабель АВБбШв 4х150мм^2, довжина 170 м, що за твердженням відповідача є якраз тією частиною електричних мереж, за допомогою яких здійснювалося електропостачання житлового будинку позивача.
Суд першої інстанції, дослідивши зазначену додаткову угоду та наявний в матеріалах справи безпосередньо Договір оренди інженерних мереж № А-2-СЕС від 15.06.2012 року, обґрунтовано зазначив, що з наданих документів не можливо встановити, що вилучена з об`єкту оренди частина електричних мереж взагалі була передана у користування Кооперативу, стосується безпосередньо мереж, за допомогою яких житловий будинок ОСОБА_1 був підключений до електричних мереж та за допомогою яких здійснювалося електропостачання до його будинку.
Крім того, зазначена додаткова угода від 18.03.2024 року набрала чинності з моменту її підписання однак той же час матеріали справи містять відповідь Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів?єра» № 014/03 від 26.03.2024 року на адвокатські запити від 12.03.2024 року та від 14.03.2024 року, в якій зазначено, що станом на 26.03.2024 року ОСОБА_1 не підписав договір про участь у компенсації витрат у новій редакції. При цьому зазначена відповідь не містить жодного застереження щодо укладання 18.03.2024 року Додаткової угоди до договору оренди інженерних мереж № А-2-СЕС від 15.06.2012 року, укладеному між ТОВ «Берег-Сервіс і Ко» та Обслуговуючим Кооперативом «Чорноморська Рів?єра», відповідно до якої з Об`єкту оренди вилучено частину електричних мереж, та на яку Відповідач посилається як неможливість підписання договору з позивачем.
Згідно відповіді Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів?єра» від 18.03.2025 за вих. №19/03 на адвокатський запит, кооператив повідомляє, що наявні договори споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії О/р №269-12 між кооперативом та АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та договір про постачання електричної енергії споживачу №12/269Z-ПВЦ між кооперативом та ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія»; власником трансформаторної підстанції є ТОВ «Берег-Сервіс і Ко»; власником електричних мереж, до яких був відключений житловий будинок ОСОБА_2 , є ТОВ «Берег-Сервіс і Ко».
Судом встановлено, що припинення постачання електричної енергії позивачу мало місце не у зв`язку із наявністю у позивача заборгованості перед Кооперативом за спожиту електроенергію, а з огляду на відсутності письмового договору про компенсацію витрат Кооперативу не зважаючи на наявність довготривалих (понад 13 років) фактичних договірних відносин та не пропонування відповідачем до січня 2024 року укласти договір саме в письмовому вигляді.
Посилання скаржника на те, що суд не мав підстав для визнання договору укладеним без всіх необхідних додатків до нього, а саме: акт введення та передачі обладнання та мереж електропостачання в експлуатацію, акт розмежування балансової належності електромережж, акт опломбування лічильника електропостачання та анкети фізичної особи є порушенням не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Так, наданий позивачем ОСОБА_1 проект договору про участь у компенсації витрат кооперативу від 15.03.2024 року не містить переліку додатків, які б були невід`ємною частиною договору. Матеріали справи не містять доказів про те, що позивачем при надані ОСОБА_1 проекту договору про участь компенсації витрат кооперативу від 15.03.2024 року надавались додатки до нього. 
Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обмеження в праві використання ПТР шляхом припинення послуги з електропостачання за відсутністю укладеного договору та відсутністю відмови ОСОБА_1 в укладенні договору в новій редакції, без попередньо письмового попередження про заплановану дату та час припинення електропостачання, при відсутності заборгованості за спожиту електроенергію та за інші послуги, які надаються Відповідачем, є безпідставним, та у відповідача виникає прямий обов`язок щодо укладення договору про участь у компенсації витрат кооперативу, від якого він ухиляється, з врахуванням протоколу розбіжностей.
Щодо вимоги про визнання дії Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів?єра» щодо припинення/обмеження надання позивачу послуг з використання ПТР, а саме послуг з електропостачання до житлового будинку протиправною, то колегія суддів зазначає.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Обраний Позивачем спосіб захисту його порушених прав та законних інтересів шляхом визнання дії щодо припинення/обмеження надання позивачу послуг з використання ПТР, а саме послуг з електропостачання до житлового будинку протиправною не є ефективним та не сприятиме відновленню порушеного права, а тому у задоволенні такої неефективної вимоги слід відмовити. 
Слід зауважити, що обставини неправомірності дій щодо припинення/обмеження надання позивачу послуг з використання ПТР, а саме послуг з електропостачання до житлового будинку, можуть бути доказуванням при вирішенні спору у цій справі і суд повинен надані оцінку законності дій у мотивувальній частині рішення.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів`єра» про відшкодування майнової шкоди за безпідставне припинення/обмеження з 23.02.2024 послуг використання ПТР, а саме послуги з електропостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (наразі – Літературна) у вигляді витрат на придбання палива для генератора у сумі 467 761,20 грн, колегія суддів зазначає наступне. 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України). 
У пункті 8 частини другої статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. 
Завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). 
Зобов`язання про відшкодування шкоди – це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. 
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. 
Згідно частини другої статті 22 ЦК України збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року в справі №753/15095/17). 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України). 
Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують, і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19)). 
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги до Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів`єра» про відшкодування майнової шкоди, ОСОБА_1 зазначив, що для організації життя сім`ї йому довелось докладати додаткових зусиль, зокрема придбати генератор, як альтернативне джерело електроенергії, а в подальшому – витрачати кошти для придбання палива для його використання. 
На підтвердження наведеного доводу, зокрема факту використання генератора, позивачем надано лише технічний паспорт на бензиновий генератор – GP Series Portable Generator Owners Manual Model GP8000E, при цьому, жодних доказів, які б підтверджували його придбання саме стороною позивача чи використання вказаного технічного засобу в якості альтернативного джерела постачання електроенергії до належного на праві приватної власності об`єкту нерухомості, матеріали справи не містять.
Досліджуючи надані стороною позивача копії квитанції на підтвердження придбання палива, колегія суддів приходить до висновку про те, що твердження суду першої інстанції, що саме ОСОБА_1 була здійснена закупівля пального для заправки генератора, є помилковими. 
Зокрема, квитанції №174316 ТОВ «Тат Ойл» від 15.03.2024 на суму 770,73 грн та №173560 ТОВ «Тат Ойл» від 09.06.2024 на суму 1005,10 грн містять інформацію про придбання газу скрапленого, в той час як генератор згідно його технічних характеристик є бензиновим. Усі інші квитанції на придбання бензину А-92 чи А-95 відображають лише відомості про назву АЗС з її адресою, номер квитанції та її дату, вид та об`єм придбаного палива, його вартість як за літр, так і загальну, а також вид оплати, однак жодних доказів на підтвердження придбання вказаного палива позивачем та використання його саме для роботи генератора, як альтернативного джерела електроенергії, позивач не давав, що викликає обґрунтовані сумніви у використанні таких об`ємів палива (3 купівлі по 49.49 л, 6 купівель по 100 л, 11 купівель по 120 л, 51 купівля по 150 л, 1 купівля по 200 л) саме для роботи генератора.
Більш того, під час судового розгляду в суді першої інстанції, а саме під час судового засідання, яке відбулось 02.06.2025, головуючий звернув увагу сторони позивача, що квитанції на придбання палива не містять інформації про платника та наголосив на необхідності доведення цього факту, чого позивачем зроблено не було, доказів на доведення обставин, які мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, так і не надано.
Посилання суду на те, що факт використання генератора в якості джерела енергії підтверджений актом від 27.03.2024 року комісії виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області є помилковим, адже в акті обстеження умов проживання, складеного начальником служби у справах дітей К. Єрьоменко та старостою Крижанівського старостинського округу О. Шаповаловою 27.03.2024 року вказано, що зі слів власника будинку світла не має з 23.02.2024 і це змушує його періодично включати генератор. Жодних додатків, наприклад з фотофіксацією вказаного факту, поясненнями свідків тощо, вказаний акт не містить, як і не містить доказів того, що факт використання генератора безпосередньо перевірявся посадовими особами, які його складали.
Тобто, факт використання позивачем генератора та придбання палива саме для його заправки не доведений належними засобами доказування, що свідчить про відсутність доказів на підтвердження завданої позивачу майнової шкоди у розмірі 467 761,20 грн та слушність доводів, викладених в апеляційній скарзі, що в свою чергу є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.
Колегія суддів зауважує, що апеляційна скарга не містить окремих доводів щодо скасування рішення Доброславського районного суду Одеської області від 17 липня 2025 року в частині відшкодування витрат на правову допомогу, скаржник посилається лише на необхідність скасування рішення суду.

Щодо суті апеляційної скарги 
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Доброславського районного суду Одеської області від 17 липня 2025 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів`єра» про визнання дій протиправними та відшкодування майнової шкоди слід скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів`єра» про визнання дій протиправними та відшкодування майнової шкоди слід відмовити. В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів, 

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів`єра» задовольнити частково.
Рішення Доброславського районного суду Одеської області від 17 липня 2025 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів`єра» про визнання дій протиправними та відшкодування майнової шкоди скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Чорноморська Рів`єра» про визнання дій протиправними та відшкодування майнової шкоди відмовити.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 18 вересня 2026 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

М.В. Назарова