ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
14.09.2026 | Справа № 910/7929/26
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи
За позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г; ідентифікаційний код: 00032129) в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 27; ідентифікаційний код: 09322277)
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Платон.ООЗ» (02140, м. Київ, вул. Бориса Гмирі, буд. 6, офіс 211; ідентифікаційний код: 43475129)
2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 )
про стягнення 1.243.411,75 грн.
Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
29.06.2026 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платон.ООЗ» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 1.243.411,75 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем 1 (позичальником) умов Договору кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024, що було забезпечено порукою відповідача 2 за Договором поруки №2706 від 08.04.2024.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2026 позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.
У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, вказані судом в ухвалі від 06.07.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2026 відкрито провадження у справі №910/7929/26, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
Відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, хоча про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/7929/26 відповідачі повідомлялися належним чином шляхом надсилання ухвали суду до своїх електронних кабінетів, що підтверджується інформацією з бази «Діловодство спеціалізованого суду».
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Згідно з ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
За таких обставин, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/7929/26.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
08.04.2024 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Платон.ООЗ» (позичальник) укладено Договір кредитної лінії №1383/2024, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строк кредит у розмірі, визначеному ст. 3 цього договору, та забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за користування кредитом, комісійної винагороди та інших платежів в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 3.1 Договору кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024 максимальна сума кредиту становить 3.000.000,00 грн.
Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 07.08.2025 (п. 3.2 Договору кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024).
У п. 3.3 Договору кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024 сторони виклали графік погашення кредиту.
Пунктами 3.5 - 3.6 Договору кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024 встановлено порядок розрахунку розміру процентів за користування Кредитом.
Відповідно до п. п. п. 3.5.1 Договору кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024 за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату Процентів за процентною ставкою (далі - Базова процентна ставка), яка є змінюваною, розмір якої розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим Договором із застосуванням такої формули: БПС= індекс UIRD (3m) + Маржа, де БПС - це розмір Базової процентної ставки у процентах річних, який розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим Договором; індекс UIRD (3m) - це Український індекс ставок за депозитами фізичних осіб (Ukrainian Index of Retail Deposit Rates) - середньозважена річна ставка, що розраховується кожного Банківського дня в системі Thomson Reuters на основі номінальних ставок по строкових депозитах фізичних осіб у гривні на строк 3 місяці з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору і оприлюднюється на сайті Національного Банку України в мережі Інтернет (на дату укладення цього Договору за посиланням: http://www.bank.gov.ua/files/UIRD.xls), а також у системі Thomson Reuters. У випадку розходження значень ставки UIRD між різними джерелами інформації, перевага надається значенню ставки UIRD, що оприлюднена в системі Thomson Reuters; Маржа - це доданок, який виражений у процентах, що становить 9% (дев`ять цілих процентів).
Розмір Базової процентної ставки на момент укладення Договору становить 22,83% процентів річних (п. п. 3.5.3 Договору кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024).
При цьому, Сторони дійшли згоди, що максимальна процентна ставка за користування кредитними коштами не може перевищувати 30% річних (абз. 3 п. п. 3.5.4 Договору).
Порядок сплати процентів визначений п. 3.16 Договору кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024.
Пунктом 3.19 Договору кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024, серед іншого, встановлено, що виконання Зобов`язань за цим Договором (у тому числі погашення простроченої заборгованості) проводиться з використанням рахунку № НОМЕР_2 . і Пунктом 3.20. Кредитного договору визначено послідовність (черговість) погашення заборгованості.
08.04.2024 сторони уклали Додатковий договір №1 до Договору кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024.
Відповідно до Розділу 2 Додаткового договору №1 від 08.04.2024 сторони приймаючи до уваги юридичний факт ініціювання Позичальником отримання забезпечення за Кредитом у вигляді Гарантії та з метою належного врегулювання взаємних правовідносин, які були породжені Зазначеним юридичним фактом, дійшли згоди доповнити умови Кредитного договору наступним.
Позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання Гарантії, з якими він повністю погоджується та вважає їх прийнятими для себе. Позичальник визнає та підтверджує, що у разі виконання Гарантом гарантійних зобов`язань перед Банком шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету у Позичальника з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість 1 перед державою, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від Позичальника погашення заборгованості у способи та згідно процедур, встановлених порядком та Договором про, надання Гарантії(п. 2.2 Додаткового договору №1 від 08.04.2024).
Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем 1 (позичальником) умов Договору кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024, що було забезпечено порукою відповідача 2 за Договором поруки №2706 від 08.04.2024.
Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Судом встановлено, що на виконання умов Договору кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024 банк надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Платон.ООЗ» кредитні кошти шістьома траншами шляхом перерахування коштів з рахунку банку на поточний рахунок позичальника:
- 10.04.2024 перший транш (кредит) у розмірі 455040,00 грн на підставі платіжної інструкції (МО) 1557488784211 (#1557488784211) від 10.04.2024; 
- 12.04.2024 другий транш (кредит) у розмірі 895645,80 грн на підставі платіжної інструкції (МО) 1557488784211 (#1557488784211) від 12.04.2024;
- 30.04.2024 третій транш (кредит) в розмірі 840400,00 грн на підставі платіжної інструкції (МО) 1575567606111 (#1575567606111) від 30.04.2024;
- 07.05.2024 четвертий транш (кредит) в розмірі 443700,00 грн на підставі платіжної інструкції (МО) 1581528659611 (#1581528659611) від 07.05.2024;
- 08.05.2024 п`ятий транш (кредит) в розмірі 103801,60 грн на підставі платіжної інструкції (МО) 1582516964711 (#1582516964711) від 08.05.2024;
- 17.05.2024 шостий транш (кредит) в розмірі 261412,33 грн на підставі платіжної інструкції доручення (МО) 1590211151411 (#1590211151411) від 17.05.2024.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як вбачається з матеріалів справи, позичальник неналежним чином виконував свої зобов`язання за Договором кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024, у зв`язку з чим станом на 03.07.2025 у нього виникла заборгованість у сумі 2.746.985,21 грн (заборгованість за кредитом - 2.486.823,50 грн, заборгованість за процентами - 260.161,71 грн, заборгованість за комісією - 3.100,00 грн).
Виконання позичальником (Товариством з обмеженою відповідальністю «Платон.ООЗ») зобов`язання за кредитним договором частково, згідно із ставкою індивідуальної гарантії в розмірі 50% від суми кредиту, забезпечено гарантією держави.
Так, на підставі Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік», постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №723 «Деякі питання надання державних гарантій на портфельній основі» (далі - Постанова №723), постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2024 №691 «Про надання державних гарантій на портфельній основі у 2024 році», (далі - Постанова №691), в Україні діє програма державної підтримки позичальників - суб`єктів господарювання у формі державних гарантій на портфельній основі.
Учасниками Програми надання державних гарантій на портфельній основі у 2024 році є: - агент - AT «Державний експортно-імпортний банк України»; - банки-кредитори - банки, перелік яких визначається рішенням Кабінету Міністрів України щодо надання державних гарантій на портфельній основі, - гарант - Кабінет Міністрів України, що діє від імені держави, в особі Міністра фінансів; - позичальники - суб`єкти господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва, визначені Господарським кодексом України, що. отримують кредити від банків- кредиторів, часткове виконання боргових зобов`язань за якими забезпечується державними 
Для забезпечення співпраці сторін, пов`язаної з наданням державної підтримки, між Міністром фінансів України Марченко С.М., який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України, на підставі Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375 (далі - Гарант) та AT «Ощадбанк» (далі - банк-кредитор) укладено Договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/74 від 05.05.2022, до якого в подальшому вносилися зміни (далі - Договір гарантії).
За умовами п. 6 Договору гарантії Гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь банку-кредитора безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання позичальниками частини своїх грошових зобов`язань перед банком-кредитором за кредитними договорами, включеними до портфеля.
Відповідно до п. 6 Договору гарантії, гарантія вважається наданою на користь банку-кредитора з дати укладання цього договору. Строк дії гарантії - період, що починається на дату укладання цього договору та закінчується в дату, яка випадає через 3 роки з дати укладення цього договору. 
Згідно з п. 10 Договору гарантії ставка індивідуальної гарантії визначається на власний розсуд банку-кредитора для кожного окремого кредиту та не може перевищувати 70% (у разі надання гарантій у період воєнного стану для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків кредиторів за кредитами, (крім кредитування у вигляді кредитної лінії), що надаються суб`єктам господарюванню товаровиробникам, та/або суб`єктам підприємництва, що провадять діяльність з виробництва, переробки сільськогосподарської продукції та її реалізації за видами економічної діяльності 10.51, 10.61, 10.71 відповідно до Класифікації видів економічної діяльності, та/або за кредитами (крім кредитування у вигляді кредитної лінії), що надаються на відновлення виробничих потужностей, позичальника, зруйнованих частково або повністю внаслідок проведення воєнних (бойових) дій, 80 відсотків протягом строку дії цього договору) за кожним окремим кредитом.
Пункт 12 Договору гарантії встановлює, що у разі настання гарантійного випадку Гарант зобов`язаний сплатити на користь банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогами розділу «Сплата за гарантією» цього договору.
Пунктами 16 - 18 Договору гарантії передбачено, що з метою включення кредитів до портфеля банк-кредитор формує реєстр, до якого включаються всі кредити, які банк-кредитор визначив як такі, що включені до портфеля. Банк-кредитор формує реєстр з кредитів, які відповідають під час першого включення таких кредитів до реєстру критеріям прийнятності.
Включення кредитів до реєстру свідчить про те, що зобов`язання за такими кредитами є такими, що частково забезпечені гарантією з дати першого включення таких кредитів до реєстру.
У п. 31 Договору гарантії визначено, що у разі настання гарантійного випадку банк-кредитор направляє Гаранту вимогу, а Агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок.
Відповідно до Договору гарантії Гарант на підставі вимог, отриманих від банку-кредитора, з урахуванням інформації Агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогою.
Згідно з п. 38 Договору гарантії у разі здійснення гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом банк-кредитор зобов`язується відобразити обліку виникнення заборгованості Позичальника перед бюджетом на суму здійсненої гарантом в суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості за таким здійсненої Гарантом виплати проблемним кредитом. Таке звернення стягнення повинно бути здійснено банком-кредитором у найкоротші строки.
Пунктом 40 Договору гарантії врегульовано, що Кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок Гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом (але не більше загальної суми всіх сум сплати за гарантією, яка сплачена за таким проблемним кредитом, та пені, нарахованої відповідно до пункту 45 цього договору), та зараховуються Гарантом насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим банк-кредитор робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість позичальника перед державним бюджетом.
Робота зі стягнення з Позичальника простроченої заборгованості перед державою проводиться банком-кредитором на підставі Порядку, ст.17 Бюджетного кодексу України та цього договору (п.43 Договору гарантії).
Відповідно до пунктів 45 Договору гарантії, на суму простроченої заборгованості позичальника перед бюджетом банк-кредитор нараховує пеню згідно з вимогами чинного законодавства у розмірі 120% облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення, включаючи день погашення такої простроченої заборгованості перед бюджетом.
У пунктах 79-80 Договору гарантії сторони передбачили, що Договір гарантії вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, а діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.
Як повідомив позивач, на момент укладення Договору кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024 позичальник повністю відповідав критеріям прийнятності та ініціював шляхом надання до Банку письмової заяви №б/н від 15.02.2024 для отримання забезпечення кредитної операції державною гарантією на портфельній основі, на умовах, визначених Постановою №723 та Договором гарантії.
За таких обставин кредит був включений AT «Ощадбанк» до портфелю кредитів, зобов`язання за якими частково забезпечені гарантією, та з метою виконання вимог Договору гарантії, 08.04.2024 AT «Ощадбанк» уклав з Позичальником додатковий договір №1 (далі - Додатковий договір) до Кредитного договору, в якому сторони доповнили умови Договору кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024 такими положеннями:
- Позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими він повністю Погоджується та вважає їх прийнятними для себе (п. 2.2.1.2 Додаткового договору);
- Позичальник визнає та підтверджує, що у разі виконання Гарантом гарантійних зобов`язань перед Банком шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету у Позичальника з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від Позичальника погашення заборгованості у способи та згідно процедур, встановлених Порядком та Договором про надання гарантії (п. 2.2.1.3 Додаткового договору);
- Позичальнику відомо, що на суму простроченої заборгованості Позичальника перед державою нараховується за кожен календарний день прострочення пеня у розмірі 120% річної .облікової ставки Національного банку України (п. 2.2.1.4 Додаткового договору);
- Позичальник визнає та підтверджує, що Банк у відповідності до норм Порядку та положень Договору про надання гарантії має всі повноваження стягувати прострочену заборгованість перед державою та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості за Кредитом з метою погашення простроченої заборгованості Позичальника перед бюджетом та зобов язань Позичальника зі сплати пені (п. 2.2.1.5 Додаткового договору);
- Позичальнику відомо, що грошові кошти, отримані від звернення стягнення на забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з Позичальника простроченої заборгованості направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених за Гарантією сум та нарахованої пені (п. 2.2.1.6 Додаткового договору).
Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.2025 у зв`язку із настанням гарантійного випадку, AT «Ощадбанк» на адресу Гаранта - Кабінету Міністрів України направлено Вимогу на сплату за Гарантією від 11.08.2025 №172 за Договором про надання гарантії на портфельній основі №13010-05/271 від 31.12.2020.
10.10.2025 Гарант перерахував позивачу суму у розмірі 1.243.411,75 грн для відшкодування за кредитною операцією, які Банк спрямував у рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Платон.ООЗ» за основним боргом, що підтверджується платіжного інструкцією №2053065365201 (#2053112810411) від 10.10.2025.
У п. 15-1 ч. 1 ст. 2 Бюджетного Кодексу України закріплено визначення поняття «гарантійне зобов`язання», яке становить собою зобов`язання гаранта повністю або частково виконати боргові зобов`язання суб`єкта господарювання - резидента України перед кредитором у разі невиконання таким суб`єктом його зобов`язань за кредитом, залученим під державну гарантію.
Згідно з п. 4 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України розробляє і здійснює і загальнодержавні програми економічного розвитку України.
Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання (ч. 1 ст. 117 Конституції України).
Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», зокрема, передбачено, що Кабінет Міністрів України у сфері економіки, фінансів, трудових відносин, зайнятості населення, трудової міграції, оплати та охорони праці забезпечує проведення державної економічної політики, здійснює прогнозування та державне регулювання національної економіки; забезпечує розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку.
Відповідно до ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» Кабінет Міністрів Україну забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері розвитку підприємництва, розроблення та виконання загальнодержавних програм розвитку малого і середнього підприємництва з урахуванням загальнодержавних пріоритетів, здійснює заходи щодо розвитку інфраструктури підтримки малого і середнього підприємництва, спрямовує, координує та контролює діяльність органів виконавчої влади, які забезпечують надання державної підтримки.
Статтею 12 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» передбачено, що державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.
Згідно із ст. 16 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів. Основними видами фінансової державної підтримки є, зокрема надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва. Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.
У разі виконання державою гарантійних зобов`язань перед кредиторами шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету, у суб`єктів господарювання з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою за кредитами, залученими під державні гарантії, в обсязі фактичних витрат державного бюджету, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від таких суб`єктів господарювання погашення заборгованості в установленому законом порядку (ч. 8 ст. 17 Бюджетного кодексу України).
При цьому прострочена заборгованість суб`єктів господарювання перед державою та перед банком-кредитором за кредитами, залученими під державну гарантію на портфельній основі, стягується банком-кредитором у порядку, встановленому законодавством щодо управління проблемними активами в банках України та відповідним правочином щодо надання державної гарантії на портфельній основі, з подальшим перерахуванням пропорційної частки в рахунок погашення заборгованості перед державою (ч. 9 ст. 17 Бюджетного кодексу України).
Статтею 6 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено аналогічні положення та установлено, що у 2024 році державні гарантії для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань суб`єктів господарювання - резидентів України за кредитами (позиками), що залучаються для фінансування інвестиційних проектів, у тому числі за внутрішніми кредитами (позиками), що залучаються суб`єктом господарювання, який належить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України, для реалізації інвестиційних проектів з реконструкції і модернізації інженерної інфраструктури державних меліоративних систем із створення цілісних технологічних комплексів можуть надаватися за рішенням Кабінету Міністрів України.
З огляду на вищевказане, Кабінет Міністрів України визначив умови, критерії, механізм надання фінансової державної підтримки за рахунок коштів державного бюджету за Програмою надання державних гарантій на портфельній основі, яку надає Міністерство фінансів України на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №723 «Деякі питання надання державних гарантій на портфельній основі» на рівні агента в особі Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та банків-кредиторів, у формі державних гарантій та в обсязі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2022 року №497 «Про падання державних гарантій на портфельній основі у 2022 році» та постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2024 №691 «Про надання державних гарантій на портфельній основі у 2024 році».
Постановою №497 AT «Ощадбанк» включено до переліку банків-кредиторів за вищевказаною програмою з граничним обсягом надання у 2022 році державних гарантій на портфельній основі у розмірі 425.000.000,00 грн, а Постановою №691 AT «Ощадбанк» включено до переліку банків-кредиторів за вищевказаною програмою з граничним обсягом надання у 2024 році державних гарантій на портфельній основі у розмірі 4.000.000.000,00 грн.
Відповідно до ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та пунктів 1, 37, 45 Статуту акціонерного товариства «Державний ощадний банк», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 №261, AT «Ощадбанк» є державним банком, який має право надавати банківські та інші фінансові послуги, а також провадити інші види діяльності в Національній та іноземній валюті. Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг та вчиняти будь-які правочини, необхідні для надання ним банківських та інших фінансових послуг та здійснення іншої діяльності.
Правочин щодо надання державної гарантії на портфельній основі між Міністерством фінансів України та AT «Ощадбанк» оформлений шляхом укладення Договору №13110-05/74 від 05.05.2022 та визначає обсяг гарантійних зобов`язань та порядок їх виконання; права, обов`язки та відповідальність гаранта і кредитора; умови настання гарантійного випадку; строк здійснення виплат у разі настання гарантійного випадку; розмір та порядок сплати до державного бюджету плати за надання такої гарантії; порядок погашення заборгованості перед державою за виконання гарантійних зобов`язань.
У пунктах 38 - 40 Договору гарантії передбачено, що з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) Гаранта до позичальника та на виконання ст. 17 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та вимог, передбачених пунктами 38 та 40 цього договору, банк-кредитор, виступаючи на підставі Порядку №723 та цього договору, зобов`язується:
- застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника із сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 45 цього договору, за таким проблемним кредитом;
- здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої Гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (крім права підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами.
Кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок Гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом (але не більше загальної суми всіх сум сплати за гарантією, яка сплачена за таким проблемним кредитом, та пені, нарахованої відповідно до пункту 45 цього договору), та зараховуються Гарантом насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим банк-кредитор робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість позичальника перед державним бюджетом.
Таким чином, належним позивачем у даній справі, предметом позову у якій є стягнення заборгованості перед бюджетом у сумі 1.243.411,75 грн, є саме банк, який стягнувши суму боргу на свій рахунок, в подальшому перераховує її на рахунок гаранта.
Доказів сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Платон.ООЗ» заборгованості у сумі 1.243.411,75 грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачем 1 не надано.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Платон.ООЗ» у сумі 1.243.411,75 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем 1 не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Платон.ООЗ» заборгованості у сумі 1.243.411,75 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
З метою забезпечення належного виконання позичальником (Товариством з обмеженою відповідальністю «Платон.ООЗ») зобов`язань за Договором кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024 між AT «Ощадбанк» та ОСОБА_1 (поручитель) був укладений Договір поруки №2706 від 08.04.2024.
Пунктом 2.1 Договору поруки №2706 від 08.04.2024 встановлено, що поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі Зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору. При цьому, під «Зобов`язанням» у Договорі поруки розуміється Зобов`язання (у повному обсязі або окремій частини), що випливають із Кредитного договору.
Пунктом 2.2 Договору поруки №2706 від 08.04.2024 встановлено, що Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і Боржник у порядку, визначеному Кредитним договором, у т. ч., але не виключно у разі повного чи часткового невиконання Боржником Зобов`язання, зокрема, щодо сплати процентів за користування Кредитом та/або повернення частини Кредиту, у тому числі згідно з графіком погашення Кредиту (за його наявності), щодо повернення Кредиту при закінченні Строку користування цим, у тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення Зобов`язання за вимогою Кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені Кредитним договором.
У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Боржником Зобов`язання в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до Боржника і Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним Зобов`язанням, а Поручитель та Боржник з моменту порушення Боржником Зобов`язання відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (п. п. 3.2.2 Договору поруки №2706 від 08.04.2024).
Підпунктом 3.2.3 Договору поруки №2706 від 08.04.2024 встановлено, що кредитор має право вимагати виконання Зобов`язання за Кредитним договором на власний вибір, як від Боржника і Поручителя спільно, так від будь-кого з них окремо, причому, як у повному обсязі, так і частково.
Порука на підставі цього Договору діє незалежно від інших способів виконання Зобов`язання Боржника перед Кредитором за Кредитним договором (п. п. 3.2.6 Договору поруки №2706 від 08.04.2024).
З метою реалізації відповідно до умов цього Договору права вимоги до Поручителя Кредитор має право, але не зобов`язаний, пред`явити (направити) поручителю вимогу (п. 3.2.4 Договору поруки №2706 від 08.04.2024).
Ненаправлення Кредитором Вимоги не позбавляє Кредитора права вимагати у Поручителя виконання Зобов`язання відповідно до умов цього Договору та Законодавства. У випадку направлення Кредитором Поручителю Вимоги, Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 календарних днів із дати направлення Вимоги Кредитором та в обсязі, зазначеному у Вимозі. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище десятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається Кредитору відділенням зв`язку при відправленні Кредитором Поручителю зазначеної вище Вимоги з повідомленням про вручення або дата, яка зазначена Поручителем (представником Поручителя) на другому примірнику вказаної вище Вимоги Кредитора, при особистому отриманні першого примірника Поручителем (представником Поручителя) від Кредитора. Якщо Кредитор скористався своїм правом та направив Поручителю Вимогу, остання є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Зобов`язання в розмірі, визначеному Кредитором у Вимозі. Єдиною підставою для визначення Кредитором у Вимозі розміру Зобов`язання, що підлягають виконанню Поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою Кредитора для визначення грошових зобов`язань Боржника перед Кредитором за Кредитним договором (підпункти 3.2.7 - 3.2.8 Договору поруки №2706 від 08.04.2024).
Відповідно до п. 3.3.5 Договору поруки №2706 від 08.04.2024 виконання Зобов`язання здійснюється Поручителем шляхом переказу грошових коштів на рахунок Кредитора. Зобов`язання Поручителя вважаються виконаними в день надходження грошових коштів на відповідний рахунок Кредитора, визначений Кредитним договором для погашення заборгованості за ним або у Вимозі, направленої Кредитором відповідно до умов цього Договору.
Підпунктами 10.1.1, 10.1.2, 10.1.3, 10.3.1, 10.3.2 Договору поруки №2706 від 08.04.2024 врегульовано:
- цей Договір вступає у силу з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 10 років з моменту його підписання Сторонами;
- до всіх правовідносин, пов`язаних із укладанням та виконанням цього Договору (у тому числі щодо всіх грошових зобов`язань Поручителя - повернення суми Кредиту, сплати процентів за його користування, відшкодування Кредитору всіх сум грошових коштів, сплачених Кредитором за рахунок власних коштів за Кредитом, комісійних винагород, штрафів, пені тощо) відповідно до умов Кредитного договору застосовується строк позовної давності тривалістю у 10 років;
- закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення його умов, якщо такі мали місце при виконання Договору;
- дія поруки за цим Договором для цілей застосування та у розумінні ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України становить 10 років з моменту підписання цього Договору Сторонами та скріплення його печатками Сторін (за бажанням);
- порука за цим Договором припиняється закінченням строку, вказаного в п. п. 10.3.1. цього Договору, або з моменту повного виконання Зобов`язання за Кредитним договором.
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Таким чином, так як відповідач 2 є поручителем за виконання зобов`язань відповідача 1 за Договором кредитної лінії №1383/2024 від 08.04.2024, суд дійшов висновку, що відповідач 2 солідарно відповідає перед позивачем за неналежне виконання умов вказаного кредитного договору.
Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів виконання поручителем своїх зобов`язань, суд дійшов висновку щодо обгрунтованості позовних вимог банку до ОСОБА_1 про стягнення 1.243.411,75 грн.
Судовий збір покладається на відповідачів у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, 

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Платон.ООЗ» (02140, м. Київ, вул. Бориса Гмирі, буд. 6, офіс 211; ідентифікаційний код: 43475129) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г; ідентифікаційний код: 00032129) в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 27; ідентифікаційний код: 09322277) заборгованість перед державою у розмірі 1.243.411 (один мільйон двісті сорок три тисячі чотириста одинадцять) грн 75 коп.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Платон.ООЗ» (02140, м. Київ, вул. Бориса Гмирі, буд. 6, офіс 211; ідентифікаційний код: 43475129) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г; ідентифікаційний код: 00032129) в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 27; ідентифікаційний код: 09322277) судовий збір у розмірі 9.325 (дев`ять тисяч триста двадцять п`ять) грн 59 коп.
4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г; ідентифікаційний код: 00032129) в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 27; ідентифікаційний код: 09322277) судовий збір у розмірі 9.325 (дев`ять тисяч триста двадцять п`ять) грн 59 коп.
5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак