ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2026 Справа № 914/3756/25 

За заявою:	Фізичної особи-підприємця Штокало Оксани Василівни, м. Львів	
про:	ухвалення додаткового рішення	
у справі:	№914/3756/25	
за позовом:	Фізичної особи-підприємця Штокало Оксани Василівни, м. Львів	
до відповідача:	Фізичної особи-підприємця Масяка Володимира Романовича, м. Львів	
про:	стягнення неустойки та зобов`язання повернути майно 	
 	Суддя – Крупник Р.В.	
ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.
Фізична особа-підприємець Штокало Оксана Василівна (надалі – Позивачка, ФОП Штокало О.В.) зверталася до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Масяка Володимира Романовича (надалі – Відповідач, ФОП Масяк В.Р.) про стягнення неустойки та зобов`язання повернути майно, позовні вимоги за якою розглядалися у межах справи №914/3756/25.
Рішенням від 22.06.2026 у справі №914/3756/25 суд частково задовольнив позов, стягнув з ФОП Масяка В.Р. на користь ФОП Штокало О.В. 177`418,34 грн. неустойки та 4`844,80 грн. судового збору, зобов`язав ФОП Масяка В.Р. повернути ФОП Штокало О.В. нежитлове приміщення №XLVIII загальною площею 64,49 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги, буд. 100Л, шляхом виселення з вказаного нежитлового приміщення, у задоволенні решти вимог відмовив.
Після ухвалення вказаного рішення, представницею ФОП Штокало О.В. за допомогою підсистеми «Електронний суд» подано заяву про стягнення із ФОП Масяка В.Р. 39`600,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами 3, 4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати – без повідомлення учасників справи.
Оскільки у цій справі вирішується питання про стягнення судових витрат, то суд здійснюватиме розгляд заяви ФОП Штокало О.В. без повідомлення учасників справи. При цьому суд враховує, що представниця позивачки просить здійснювати розгляд заяви за їх відсутності.

ДОВОДИ СТОРІН.
Доводи ФОП Штокало О.В.
Позивачка просить стягнути на її користь 39`600,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, які вона понесла у зв`язку із укладенням із Адвокатським бюро «Вікторії Бойко» Договору про надання правничої допомоги №18/25 від 12.11.2025 і Додаткового договору №01/25 від 12.11.2025 до цього договору для захисту своїх прав.

Доводи ФОП Масяка В.Р.
Своїм правом на висловлення заперечень ФОП Масяк В.Р. не скористався та не подав до суду письмової заяви з доведенням необґрунтованості заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу.

ОЦІНКА СУДУ.
Відповідно до пункту 3 частини 1, частини 2 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Як передбачено частиною 8 статті 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зважаючи на те, що до закінчення судових дебатів представниця ФОП Штокало О.В. заявила, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після проголошення судом рішення, а також враховуючи, що такі докази фактично подано до суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» 26.06.2026, тобто до спливу встановленого процесуальним законом п`ятиденного строку, суд дійшов висновку, що відповідну заяву подано у встановлений процесуальним законом строк.
Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У позовній заяві вказано, що ФОП Штокало О.В. очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30`000,00 грн.
Згідно із частинами 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 3 статті 126 ГПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).
Остаточний розмір витрат на правову допомогу ФОП Штокало О.В. визначила у розмірі 39`600,00 грн. На підтвердження таких витрат нею подано до суду:
1) Копію Договору про надання правничої допомоги №18/25 від 12.11.2025 (надалі – Договір), згідно із пунктом 1.1 якого Адвокатське бюро «Вікторії Бойко» (виконавець) зобов`язується за замовленням ФОП Штокало О.В. (замовник) надавати правничу допомогу відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики та умов договору, а клієнт зобов`язується оплатити надану правничу допомогу та фактичні витрати, понесені виконавцем при виконанні договору у порядку та розмірі, що встановлені договором.
Пунктами 2.2, 2.4 Договору передбачено, що розмір гонорару встановлюється сторонами у додаткових договорах/замовленнях до договору. Факт надання правової допомоги підтверджується актами про надану правничу допомогу, що підписуються сторонами або їх повноважними представниками і є первинними обліковими документами.
2) Копію Додаткового договору №01/25 від 12.11.2025 до Договору, згідно із яким клієнт надає, а виконавець приймає замовлення на надання правничої допомоги клієнту у справі щодо виселення орендаря із нежитлового приміщення площею 64,49 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги, буд. 100Л та стягнення заборгованості з орендної плати, комунальних платежів, неустойки, пені та інших належних платежів.
У пункті 2 Додаткового договору сторони погодили, що розмір гонорару виконавця за надання правничої допомоги клієнту у справі становить:
- ознайомлення із документами клієнта, наявною судовою практикою, вироблення правової стратегії, підготовка до суду позовної заяви із доказами – 15`000,00 грн.;
- представництво прав та інтересів клієнта у одному судовому засіданні (незалежно від його тривалості) – 2`500,00 грн.;
- інші види правничої допомоги (у т.ч. підготовка інших процесуальних документів у справі) – 3`000,00 грн./1 год. надання правничої допомоги.
3) Копію Акта про надану правничу допомогу №01/26 від 24.06.2026 за Договором, відповідно до якого Адвокатське бюро «Вікторії Бойко» надало, а ФОП Штокало О.В. прийняла такі послуги правової допомоги у листопаді 2025 року – червні 2026 року на загальну суму 44`000,00 грн.:
- ознайомлення із документами клієнта, наявною судовою практикою, вироблення правової стратегії, підготовка до суду позовної заяви із доказами – 15`000,00 грн.;
- представництво прав клієнта у судових засіданнях 15.01.2026, 03.02.2026, 17.02.2026, 30.03.2026, 04.05.2026, 01.06.2026, 22.06.2026 – 17`500,00 грн. (по 2`500,00 грн. за 1 засідання);
- підготовка заяви про зменшення розміру позовних вимог – 3`000,00 грн. за 1 год.;
- підготовка заяви про доповнення підстав позову – 1`500,00 грн. за 0,5 год.;
- підготовка заяви про зміну предмета позову – 3`000,00 грн. за 1 год.;
- підготовка заяви про стягнення судових витрат – 4`000,00 грн. за 1 год.
4) Копії платіжних інструкцій про перерахування позивачкою на рахунок Адвокатського бюро «Вікторії Бойко» 44`000,0 грн. за надання правової допомоги у справі №914/3756/25, а саме від 19.12.2025 на суму 15`000,00 грн., від 18.02.2026 на суму 15`000,00 грн., від 14.05.2026 на суму 5`000,00 грн., від 23.06.2026 на суму 9`000,00 грн.
У матеріалах справи наявний також Ордер серії ВС №1421000 від 04.12.2025, виданий Адвокатським бюро «Вікторії Бойко» адвокатці Бойко В.В.
Здійснивши аналіз та оцінку представлених ФОП Штокало О.В. доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у справі, суд дійшов висновку, що факт надання позивачці професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи.
Розглядаючи заяву про стягнення витрат на правову допомогу, суд враховує ту обставину, що позивачка не заявляє до стягнення витрати на оплату послуги з підготовки заяви про стягнення судових витрат вартістю 4`000,00 грн., яка включена до Акта про надану правничу допомогу №01/26 від 24.06.2026. Таким чином, вартість витрат, яка мала б розподілятися між сторонами, на думку позивачки, становить 40`000,00 грн. (44`000,00 – 4`0000,00). Водночас, вона зазначає, що заявляє до стягнення 39`600,00 грн. витрат на правову допомогу, оскільки позовні вимоги у справі №914/3756/25 задоволені частково.
З цього приводу слід зазначити, що позивачка не вправі самостійно проводити розподіл судових витрат у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, адже відповідні повноваження належать виключно суду.
Зважаючи на це, суд доходить висновку, що при розподілі судових витрат між сторонами слід виходити із суми витрат на правову допомогу, вказану позивачкою у прохальній частині поданої неї заяви, тобто із 39`600,00 грн.
Пунктом 3 частини 4 статті 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що розмір задоволених позовних вимог у цій справі становить 99,99%, суд доходить висновку, що позивачка має право на стягнення 39`596,04 грн. (39`600,00 х 99,99/100).
За змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Необхідно зазначити, що на підставі критеріїв, які визначені в частині 4 статті 126 ГПК України, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).
Враховуючи ту обставину, що ФОП Масяк В.Р. не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат ФОП Штокало О.В. на професійну правничу допомогу, то суд при вирішенні питання щодо стягнення цих витрат не керуватиметься передбаченими частиною 4 статті 126 ГПК України критеріями.
Разом з тим, при здійсненні розподілу судових витрат (в тому числі і витрат на правову допомогу) суд може керуватися положеннями статті 129 ГПК України, зокрема критеріями, що визначені частинами п`ятою сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірною нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Верховний Суд неодноразово (наприклад, в постанові від 25.05.2021 у справі №910/7586/19) висловлював правову позицію про те, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, як за клопотанням сторони, так і з власної ініціативи може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, повністю або частково у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу.
Крім цього, виробленою практикою Верховного Суду деталізовано як критерії, які суд з власної ініціативи може застосовувати при вирішенні питання про повну чи часткову відмову у відшкодуванні витрат на правову допомогу, так і їх порядок застосування. Зокрема:
1) Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі №910/21570/17, від 14.11.2018 у справі №921/2/18, від 11.12.2018 у справі №910/2170/18, від 10.10.2019 у справі №909/116/19, від 18.03.2021 у справі №910/15621/19, постанова ВПВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
2) Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин справи, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови КГС ВС від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 01.06.2018 у справі №904/8478/16).
З урахуванням наведених вище норм процесуального законодавства України та правових позицій Верховного Суду, вирішуючи питання, щодо стягнення з ФОП Масяка В.Р. витрат на правову допомогу, суд вважає за можливе з власної ініціативи зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які розподіляються ФОП Штокало О.В.
Частиною 6 статті 129 ГПК України встановлено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Заявлена до стягнення суми витрат на правову допомогу істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку (на 9`600,00 грн.). При цьому позивачка жодним чином не обґрунтовує, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
На переконання суду, заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу не відповідає критерію розумності зважаючи на обставини цієї справи, зокрема відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог, а також добровільну оплату ним основного боргу та частини нарахованої позивачкою неустойки у ході розгляду справи. Окрім цього такий розмір не є пропорційним до предмета спору, враховуючи недоведення позивачкою тих обставин, що справа №914/3756/25 має особливе значення для неї, а також зважаючи на те, що справа не викликала публічного інтересу.
Крім того, суд вважає несправедливим покладення на відповідача витрат на надання позивачці таких правових послуг як підготовка заяви про доповнення підстав позову вартістю 1`500,00 грн. та заяви про зміну предмета позову вартістю 3`000,00 грн., враховуючи, що подання відповідних заяв було обумовлене неналежною підготовкою представницею позивачки позовної заяви.
Зважаючи на викладене вище, суд доходить висновку про наявність підстав для розподілу на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10`000,00 грн. та стягнення вказаної суми із ФОП Масяка В.Р.
Керуючись статтями 2, 12, 13, 16, 42, 123, 124, 126, 129, 232, 233, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Штокало Оксани Василівни про стягнення витрат на правову допомогу у справі №914/3756/25 – задовольнити частково.
2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Масяка Володимира Романовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця Штокало Оксани Василівни ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 10`000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.
4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили відповідно до статті 327 ГПК України.
5. Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.
Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Суддя Крупник Р.В.