П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 600/7754/23-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш Віталій Олександрович 
Суддя-доповідач - Сапальова Т.В. 
27 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сапальової Т.В. 
суддів: Капустинського М.М.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповільністю «Інтернешл Трейдинг Солюшн» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешил Трейдинг Солюшенс" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області з позовними вимогами:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №00000/6330/Ж10/24-13-07-07-06 від 15.09.2023 в частині зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 236302,00 грн та в частині застосування (фінансових) штрафних санкцій на суму 59075,50 грн;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №00000/6331/Ж10/24-13-07-07-06 від 15.09.2023 в частині зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 37351,00 грн.
Також позивач вказував, що не погоджується із висновками контролюючого органу щодо завищення суми податкового кредиту за березень 2023 на суму 540833,00 грн (без ПДВ) та 108167,00 грн (сума ПДВ), виходячи з того, що фактичне здійснення господарських операцій між ТОВ "Інтернешнл Трейдинг Солюшенс" та ТОВ "Україна 2001" підтверджується належним чином оформленими первинними документами, які повністю відповідають вимогам, чинного законодавства, а саме містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, скріплені печатками контрагентів. Вважають, що ТОВ "Інтернешнл Трейдинг Солюшенс" виконало усі вимоги для декларування податкового кредиту та бюджетного відшкодування по господарських операціях з ТОВ "Україна 2001" та Компанією "Agrotrans Logistic С.А. S.R.L.".
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешил Трейдинг Солюшенс" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково:
-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №00000/6331/Ж10/24-13-07-07-06 від 15.09.2023 в частині зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 37351,00 грн.
-в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, з урахуванням наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлень від 16.08 2023 за №1687/Ж3/24-13-07-07, №1688/Ж3/24-13- 07-07 Головного управління ДПС у Чернівецькій області, наказу ГУ ДПС від 14 08 2023 №949-п, виданого на підставі п.п.191.1.6 п.191.1 ст.19, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Інтернешил Трейдинг Солюшенс" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2023 у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.07.2023 № 9177877544 від`ємного значення податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої 31.08.2023 складено акт перевірки №5207/Ж5/24-13-07-07-06/44048303.
Під час перевірки виявлені наступні порушення:
- заниження задекларованих підприємством показників у рядку 6.1 Декларації Послуги, отримані від нерезидента, місце постачання яких визначено на митній території України, що оподатковуються за: основною ставкою на загальну суму обсягу постачання без ПДВ 827429,00 грн, сума ПДВ 165486,00 грн, в т.ч. за травень 2023 року на загальну суму обсягу постачання без ПДВ 433078,00 грн, сума ПДВ 86616,00 грн, за червень 2023 року на загальну суму обсягу постачання без ПДВ 394351,00 грн, сума ПДВ 78870,00 грн;
- завищення задекларованих підприємством показників у рядку 10.1. Декларації "Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою" па загальну суму без ПДВ 545633,00 грн, сума ПДВ 109127 грн, в т.ч. за березень 2023 року на суму без ПДВ в розмірі 540833,00 грн, сума ПДВ 108167,00 грн та за травень 2023 року на суму без ПДВ в розмірі 4800,00 грн, сума ПДВ – 960,00 грн;
- внаслідок порушення пункту п.180.2 ст.180, абз.3 п.187.8 ст.187, п.198 2. п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201, п.208.2 ст.208, п.208.3 ст.208 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 по Декларації з ПДВ за червень 2023 року встановлено:
завищення показників по рядку 19 "Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, поточного звітною (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації) (позитивне значення)" колонки Б на загальну суму 274613,00 грн;
завищення показників по рядку 20.2.1 "Сума від`ємною значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно ДО п. 200.3 ст. 20О1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку" колонки Б на суму 236302,00 грн;
завищення показників по рядку 21 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок і9.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітною (податкового) періоду)" колонки Б на загальну суму 38311,00 грн.
На підставі виявлених порушень 15.09.2023 прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:
№00000/6330/Ж10/24-13-07-07-06, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 236302,00 грн та застосовано (фінансові) штрафні санкцій на суму 59075,50 грн;
№00000/6331/Ж10/24-13-07-07-06, яким зменшено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 38311,00 грн.
Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.
Рішенням Державної податкової служби України від 09.11.2023 №33683/6/99-00-06-01-04-06 податкові повідомлення-рішення від 15.09.2023 №00000/6330/Ж10/24-13-07-07-06 та №00000/6331/Ж10/24-13-07-07-06 залишенні без змін, а скарга без задоволення.
Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями – рішеннями, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості вимог позивача, у зв`язку з чим встановив підстави для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України колегія суддів переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Пп. 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг.
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Згідно з п. 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
П. 201.7 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до пункту 201.8 статті 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статті 183 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України до обов`язкових реквізитів податкової накладної відновиться : а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.
Згідно з п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 статті 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані положеннями Законом України від 16.07.1999 №996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996-ХІV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, на підставі даних, не підтверджених документами.
Відповідно до статті 1 Закону №996-ХІV "первинний документ"- це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо її закінчення.
В силу вимог статті 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Статтею 1 Закону №996-ХІV передбачено, що господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (частина друга статті 3 Закону №996-ХІV).
Господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій, сума ПДВ повинна бути підтверджена первинними документами.
Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку. 
Правові наслідки, як виникнення у платника податків права на формування в податковому обліку сум податкового кредиту та витрат, настають лише у разі реального (фактичного) вчинення платником податків господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності. Вчинення господарської операції пов`язано з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою для отримання платником податків податкової вигоди, як то податковий кредит та/або зменшення оподатковуваного доходу на суму витрат.
Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, не здійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні (встановлені правовими нормами) реквізити, бути підписані уповноваженими особами та які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення суб`єктами господарювання відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податків даних бухгалтерського та податкового обліку.
Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №826/16277/14, від 20.02.2018 у справі №818/920/17, від 08.10.2019 у справі №826/6836/18.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 дійшла висновку, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що податкова накладна від 20.03.2023 року № 155, що виписана ТОВ "УКРАЇНА 2001", не дає можливості ідентифікувати операцію.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, зміст позову, долучені до справи документи колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до матеріалів справи 17.03.2023 між ТОВ "Інтернешнл Трейдинг Солюшенс" (Покупець) та ТОВ "Україна 2001" (Постачальник) було укладено договір поставки №Ц/1703/10. Згідно з умовами даного договору Постачальник зобов`язався поставити Покупцю цукор білий кристалічний.
17.03.2023 ТОВ "Україна 200" було виставлено рахунок на оплату №80, відповідно до якого ТОВ "Інтернешнл Трейдинг Солюшенс" мало сплатити за 22 тони цукру 649000,00 грн ( в т.ч. ПДВ - 108166,67 грн).
Дослідивши зміст виписки по рахунку позивача за 18.03.2023, наданою AT "Райффайзен Банк", долученої до матеріалів справи, судом встановлено, що ТОВ "Інтернешнл Трейдинг Солюшенс" 18.03.2023 сплатило ТОВ "Україна 2001" кошти за цукор в сумі 649000,00 грн. (а.с.94).
Випискою по рахунку ТОВ "Україна 2001" за 20.03.2023, виданою AT "Укрексімбанк", підтверджується , що на рахунок поступили кошти в сумі 649000,00 грн від ТОВ "Інтернешнл Трейдинг Солюшенс" (а.с.93).
20.03.2023 ТОВ "Україна 2001" було складено податкову накладну №155 на загальну суму 649000,00 грн (в т.ч. ПДВ - 108166,67 грн). Дана накладна була зареєстрована в ЄРПН 29.03.2023, реєстраційний номер 9064802383 (а.с.113-114).
27.03.2023 ТОВ "Інтернешнл Трейдинг Солюшенс" було отримано товар (цукор) від ТОВ "Україна2001", що підтверджується видатковою накладною № 1305 від 27.03.2023 (а.с.110) та товарно-транспортною накладною № Р1305 від 27.03.2023 (а.с.111).
Отже, наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності підтверджують фактичне здійснення господарської операції між ТОВ «Інтернешнл Трейдинг Солюшенс» та ТОВ «Україна 2001», а саме: укладення договору поставки, виставлення рахунку, здійснення оплати, отримання постачальником коштів, складання та реєстрацію податкової накладної, а також фактичну поставку товару. 
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про неможливість ідентифікації господарської операції за податковою накладною від 20.03.2023 № 155 не знайшли свого підтвердження та спростовуються зібраними у справі доказами. 
При цьому відповідач, на якого відповідно до вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження викладених в акті перевірки та відзиві висновків щодо непідтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Україна 2001». 
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції та наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 00000/6331/Ж10/24-13-07-07-06 від 15.09.2023 в частині зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 37 351,00 грн.
В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий | | | Сапальова Т.В.
Судді | | | Капустинський М.М.    Шидловський В.Б.