Номер провадження: 22-ц/813/5077/26 
Справа № 521/7423/25
Головуючий у першій інстанції Плавич І.В.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.07.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,
суддів: Громіка Р.Д., 
Комлевої О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 13 січня 2026 року, постановлену під головуванням судді Плавича І.В., про передачу на розгляд до іншого суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар Катерини Олександрівни, ОСОБА_3 про стягнення зайво отриманих грошей та звільнення від сплати заборгованості по аліментах, 

встановив:

12.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного державного виконавця Хаджибейського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар К.О., а також до ОСОБА_3 про стягнення зайво отриманих грошей та звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 13.01.2026 року справу було направлено до Болградського районного суду Одеської області для розгляду (т.2, а.с.52-53).

В апеляційній скарзі на вказану вище ухвалу суду ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Хаджибейського районного суду м. Одеси від 13.01.2026 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (т.2, а.с.114-117).

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу (фактично відзив) ОСОБА_3 просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення, посилаючись на її необгрунтованість (т.2, а.с.142-146).
У відзиві на апеляційну скаргу Хаджибейський ВДВС у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України просить оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість (т.2, а.с.188-189).
Крім того, 11.03.2026 року від ОСОБА_1 надійшли пояснення на відзив Хаджибейського ВДВС у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на апеляційну скаргу та на відзив відповідача ОСОБА_3 на апеляційну скаргу (т.2, а.с.197-199, 202-204).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.
Апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду передбачено п.9 ч.1 ст. 353 ЦПК України.
За змістом ч.2 с. 369 ЦПК України ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду, що передбачено п.9 ч.1 ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Судом апеляційної інстанції 10.02.2026 року було витребувано із суду першої інстанції дану справу, та яка надійшла на адресу Одеського апеляційного суду лише 18.05.2026 року (т.2 а.с.139, 169).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). 
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи недостатню кількість суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 8), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду даної справи в строки, передбачені національним законодавством, а також через участь суддів даної колегії суддів в інших цивільних, адміністративних і кримінальних справах,  через перебування суддів Сегеди С.М. і Громіка Р.Д. на навчанні в НШСУ, а також у зв`язку із відпусткою судді Громіка Р.Д., датою ухвалення цього судового рішення є 23.07.2026 року.

Також слід зазначити, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі від 10.02.2026 року, згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, представники останніх отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України (т.2, а.с.140-141, 195-196).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду, з направленням справи до Хаджибейського районного суду Одеської області для продовження розгляду, виходячи з наступних підстав.

Направляючи дану справу за підсудністю до Болградського районного суду Одеської області, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач  ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а тому справа не підсудна Хаджибейському районному суду м. Одеси (т.2, а.с.52).
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав. 

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся до Хаджибейського районного суду м. Одеси з позовом до Головного державного виконавця Хаджибейського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар К.О. , місцезнаходження: 65005, м. Одеса, вул. Старицького, 10 (Хаджибейський район м. Одеси) та ОСОБА_3 , місце реєстрації якої: АДРЕСА_1 . Крім того, позивач ОСОБА_1 зазначав, що місце роботи відповідача ОСОБА_3 знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
09.11.2025 року відповідач ОСОБА_3 звернулася із заявою про передачу справи на розгляд до Болградського районного суду Одеської області, посилаючись на те, що вона зареєстрована у Болградському районі Одеської області (т.2, а.с.47-48).

Відповідно до ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. 
Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно ч. 15 ст. 28 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.
Тобто, за правилами ч. 16 цієї статті позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 ЦПК України.
Тлумачення ст.ст.27, 28 ЦПК України свідчить про те, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених в законі судів.
Підсудність справ за вибором позивача є диспозитивною нормою, а не імперативною, що надає право позивачу на власний розсуд обирати підсудність для окремої категорії прав.
Саме таким правом скористався позивач, пред`являючи позов до Хаджибейського районного суду м. Одеси до Головного державного виконавця Хаджибейського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Іксар К.О., а також ОСОБА_3 про визнання розміру заборгованості по аліментам та стягнення надмірно стягнутих коштів.
Таким чином, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 , звертаючись з даним позовом, має право на власний розсуд обрати підсудність позовної заяви, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про направлення справи за підсудністю до Болградського районного суду Одеської області з тих підстав, що один із відповідачів зареєстрований у Болградському районі Одеської області. 

Згідно ч. ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми процесуального права, у зв`язку з чим суд дійшов помилкового висновку про направлення справи для розгляду до Болградського районного суду Одеської області. 
У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її спростовують, оскільки ухвала суду постановлена не у відповідності до вимог процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати, а справу направити до Хаджибейського районного суду м. Одеси для продовження розгляду.

Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст. ст. 379, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 13 січня 2026 року про передачу на розгляд іншого суду – скасувати, справу направити до Хаджибейського районного суду м. Одеси для продовження розгляду. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

О.С. Комлева