УХВАЛА

09 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/12394/23 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: 
Булгакової І. В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Астразенека АБ (ПАБЛ) (AstraZeneca AB) (PUBL); далі – Астразенека) 
на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2026
за позовом Фармацевтичного заводу "Польфарма" С.А. (Zaklady Farmaceutyczne Polpharma S.A.)
до: 1) Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України,
2) Астразенеки,
3) Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій"
про визнання рішення недійсним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Астразенека 23.06.2026 (через систему "Електронний суд") звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2026 (повний текст складено 09.06.2026), а справу № 910/12394/23 направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Водночас до скарги додано заяву про зупинення дії оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Перевіривши матеріали поданої касаційної, Суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, виходячи з такого. 
Відповідно до частини другої статті 287 (далі – ГПК України, Кодекс) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Зміст касаційної скарги свідчить, що як на підставу для касаційного оскарження судових рішень скаржник посилається на пункти 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України та зазначає про неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах якій наводить у скарзі, а також про відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування, зокрема, частини четвертої статті 6 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі".
При цьому Суд звертає увагу скаржника на те, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Тобто, з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 цього Кодексу, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. 
Однак у поданій касаційній скарзі скаржник, посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у наведених ним постановах, не конкретизував норми права (пункт, частина, стаття), порушення та/або неправильного застосування яких припустилися, на думку скаржника, суди попередніх інстанції під час ухвалення оскаржуваних судових рішень та стосовно застосування яких (норм) висновок Верховного Суду, викладений у наведених постановах, не був врахований.
Разом з тим касаційна скарга також містить посилання на те, що судами порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи у зв`язку з чим судові рішення підлягають скасуванню відповідно до частини третьої статті 310 ГПК України.
Однак Суд зауважує, що приписи наведеної норми є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд, а не підставою касаційного оскарження згідно з частиною другою статті 287 ГПК України, тобто вказана незгода скаржника із судовим рішенням наведена також без взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 287 ГПК України та без зазначення чи є такі процесуальні порушення підставою для касаційного оскарження судового рішення відповідно до приписів частини другої статті 287 цього Кодексу.
Суд звертає увагу скаржника на ту обставину, що у разі подання касаційної скарги з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах першій, третій статті 310 цього Кодексу. 
З огляду на викладене Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого обґрунтування підстав, на яких подається касаційна скарга. 
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки шляхом подання касаційної скарги в новій редакції, в якій уточнити наведені підстави касаційного оскарження, визначені пунктом 1 частини другої статті 287 цього Кодексу, та чітко зазначити норми права (пункт, частина, стаття) неправильного застосування яких, на думку скаржника, припустилися суди попередніх інстанцій під час ухвалення оскаржуваних судових рішень та стосовно застосування яких (норм) висновок Верховного Суду, викладений у наведених постановах Верховного Суду, не був врахований, а також зазначити про порушення судами норм процесуального права (у разі їх наявності) з посиланням на відповідний пункт (пункти) частин першої/третьої статті 310 ГПК України у взаємозв`язку з посиланням на чітко визначений пункт частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження із зазначенням того, чи є такі порушення підставою для касаційного оскарження судового рішення відповідно до приписів частини другої статті 287 цього Кодексу.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
З огляду на залишення касаційної скарги без руху заявлене скаржником клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку залишається без вирішення до усунення недоліків.
Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Астразенека АБ (ПАБЛ) (AstraZeneca AB) (PUBL) на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2026 у справі № 910/12394/23 залишити без руху.
2. Надати Астразенека АБ (ПАБЛ) (AstraZeneca AB) (PUBL) строк для усунення недоліків касаційної скарги, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.
3. Роз`яснити Астразенека АБ (ПАБЛ) (AstraZeneca AB) (PUBL), що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду  І. В. Булгакова