Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
09 липня 2026 року № 520/14008/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_4 , в якому просить суд:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 частини одноразової грошової допомоги у розмірі 500 000 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 "Про реалізацію експериментального проєкту щодо підвищення мотивації про проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національної гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану";
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частину одноразової грошової допомоги у розмірі 500 000 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 "Про реалізацію експериментального проєкту щодо підвищення мотивації про проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національної гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану";
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_4 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 частини одноразової грошової допомоги у розмірі 402 777, 78 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації про проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національної гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану";
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частину одноразової грошової допомоги у розмірі 402 777, 78 гривень, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації про проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національної гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану".
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.03.2025 він підписав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. На момент підписання зазначеного контракту він не досяг 25-річного віку, що є умовою для отримання стимулюючих виплат, передбачених Постановою КМУ №153. Вказує, що в період проходження військової служби брав безпосередню учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України. До кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, дисциплінарних стягнень не мав, у полоні не перебував, відтак, має право на отримання одноразової грошової винагороди відповідно до Постанови КМУ №153.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.
Відповідач, Військова частини НОМЕР_4 , подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову зазначивши, що позивачу відмовлено у виплаті
у виплаті одноразової грошової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 153 від 11.02.2025 у розмірі 1 млн. грн, у зв`язку тим, що позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової винагороди в розмірі 1 000 000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153, оскільки укладений позивачем 14.03.2025 контракт про проходження військової служби, на думку відповідача, не відповідає формі контракту, визначеній Порядком реалізації експериментального проєкту, затвердженого зазначеною постановою. Крім того, відповідач зазначив, що одноразова грошова винагорода за тривалість проходження військової служби в бойових умовах виплачується військовослужбовцям, які станом на 13.02.2025 проходили військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях. Оскільки позивач станом на цю дату військову службу не проходив і контракт не укладав, відповідач вважає, що правові підстави для виплати йому зазначеної винагороди відсутні.
Відповідач, Військова частини НОМЕР_2 , подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову зазначивши, що військова частина НОМЕР_2 входить до складу військової частини НОМЕР_6 (навчальний центр) та здійснює базову загальновійськову підготовку військовослужбовців. Відповідач вказав, що позивач 14.03.2025 уклав контракт про проходження військової служби, був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на посаду курсанта та проходив базову загальновійськову підготовку. Після її успішного завершення наказом від 26.05.2025 його виключено зі списків особового складу та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_7 . Відповідач зазначив, що укладений позивачем контракт оформлено за формою, визначеною Указом Президента України № 1153/2008, а не за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153. Також військова частина НОМЕР_2 не входить до переліку військових частин, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України для реалізації експериментального проєкту, передбаченого постановою № 153. У зв`язку з цим відповідач вважає, що правові підстави для виплати позивачу одноразової грошової винагороди відсутні, а його дії є правомірними.
Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у якій зазначено, що відповідно до рекомендаційного листа військової частини НОМЕР_7 позивача було відібрано для проходження військової служби за контрактом у військовій частині пріоритетного комплектування. На момент укладення контракту 14.03.2025 позивач відповідав вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153, а в подальшому брав безпосередню участь у бойових діях, що, на думку позивача, надає йому право на отримання одноразової грошової винагороди. Також представник позивача вказав, що доводи відповідачів щодо неналежної форми контракту є безпідставними, оскільки обов`язок щодо його належного оформлення покладається на військову частину. У зв`язку з цим просив суд задовольнити позов у повному обсязі.
Представником військової частини НОМЕР_2 подано до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначено, що доводи представника позивача про попередній відбір позивача для проходження військової служби не спростовують вимог Порядку реалізації експериментального проєкту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153, яким визначено порядок відбору кандидатів через центри рекрутингу або рекрутингові підрозділи військових частин. Відповідач зазначив, що контракт про проходження військової служби був добровільно підписаний позивачем після проведення з ним відповідної роз`яснювальної роботи. У зв`язку з цим представник військової частини вважає, що будь-які протиправні дії чи бездіяльність з боку військової частини НОМЕР_2 відсутні.
Інші заяви по суті справи сторони до суду не подавали.
Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши аргументи учасників справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_8 .
14 березня 2025 року ОСОБА_1 уклав з Міністерством оборони України в особі командира Військової частини НОМЕР_2 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, строком на 1 рік.
Суд зазначає, що на момент підписання зазначеного контракту позивач не досяг віку 25 років. 
Відповідно до витягу з наказу від 14.03.2025 № 74 позивача з 14.03.2025 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, а також призначено на посаду курсанта підготовки військовослужбовців військової служби за контрактом.
В подальшому позивач направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_7 , що підтверджується витягом із наказу від 26.05.2025 №149. 
Як убачається з довідки про проходження військової служби, у подальшому позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 14.03.2026 року № 77 – солдат ОСОБА_1 стрілець-помічник гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти батальйону військової частини НОМЕР_4 звільнено з військової служби у запас згідно з підпунктом ж (у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не виявили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії військового стану). Вислуга років у Збройних силах України станом на 14.03.2026 року становить: календарна – 01 років 00 місяців 00 днів.
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захист безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 09.05.2025 №1656/13073 ОСОБА_1 у період з 22.06.2025 по 22.06.2025, з 26.08.2025 по 31.08.2025, зи01.09.2025 по 03.09.2025, з 05.09.2025 по 12.09.2025, з 20.09.2025 по 25.09.2025, з 28.09.2025 по 10.10.2025, з 13.10.2025 по 18.10.2025, з 20.10.2025 по 29.10.2025, з 05.11.2025 по 15.11.2025, з 22.11.2025 по 05.12.2025, з 09.12.2025 по 26.12.2025, з 31.12.2025 по 06.01.2026, з 10.01.2026 по 21.01.2026, з 28.01.2026 по 07.02.2026, з 13.02.2026 по 03.03.2026 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи у Харківській обл Чугуївському р-н Вовчанської міської ТГр. 
Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1688/50 від 26.06.2025 ОСОБА_1 22.06.2025 одержав ВОП лівого стегна, ВОП лівої гомілки під час виконання бойового завдання військової частини НОМЕР_7 на околиці АДРЕСА_4 внаслідок скиду НВП з БпЛА отримав поранення, ТАК, дійсно пов`язане з захистом Батьківщини. 
13 листопада 2025 року позивач направив на адресу військової частини НОМЕР_2 рапорт
про нарахування одноразової грошової допомоги за укладення контракту та проходження базової загальної військової підготовки.
До суду не надано доказів відповіді на зазначений рапорт. 
У подальшому, ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Гайворонського О.А., звернувся на адресу військової частин НОМЕР_4 з питанням, який саме підрозділ ЗСУ повинен здійснювати зарахування та виплату одноразової грошової допомоги за укладення контракту.
Листом військова частина НОМЕР_4 від 09.05.2026№1656/12985 та від 11.05.2026 №1656/13299 повідомила представника позивача, що позивачем укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, який не підпадає під умови виплати одноразової грошової допомогу відповідно до порядку затверджено постановою КМУ №153 від 11.02.2025.
Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.
Спірним питанням у даній справі є наявність у позивача права на отримання грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», як особи звільнено з військової служби у запас за статтею 26 частиною 4 пункту 2 підпункту «б» (за станом здоров`я – на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», до набрання чинності вказаною постановою.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ).
Частиною 3 статті 1 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною 9 статті 1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова №153) та затверджено «Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Згідно з пунктом 3 Постанови №153 установлено, що учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Відповідно до пункту 4 Постанови №153 установлено, що особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. №64, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. №2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
У ході судового розгляду судом установлено, що 14 березня 2025 року ОСОБА_1 уклав з Міністерством оборони України в особі командира Військової частини НОМЕР_2 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, строком на 1 рік.
Суд зазначає, що на момент підписання зазначеного контракту позивач не досяг віку 25 років. 
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захист безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 09.05.2025 №1656/13073 ОСОБА_1 у період з 22.06.2025 по 22.06.2025, з 26.08.2025 по 31.08.2025, зи01.09.2025 по 03.09.2025, з 05.09.2025 по 12.09.2025, з 20.09.2025 по 25.09.2025, з 28.09.2025 по 10.10.2025, з 13.10.2025 по 18.10.2025, з 20.10.2025 по 29.10.2025, з 05.11.2025 по 15.11.2025, з 22.11.2025 по 05.12.2025, з 09.12.2025 по 26.12.2025, з 31.12.2025 по 06.01.2026, з 10.01.2026 по 21.01.2026, з 28.01.2026 по 07.02.2026, з 13.02.2026 по 03.03.2026 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи у Харківській обл Чугуївському р-н Вовчанської міської ТГр. 
Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1688/50 від 26.06.2025 ОСОБА_1 22.06.2025 одержав ВОП лівого стегна, ВОП лівої гомілки під час виконання бойового завдання військової частини НОМЕР_7 на околиці АДРЕСА_4 внаслідок скиду НВП з БпЛА отримав поранення, ТАК, дійсно пов`язане з захистом Батьківщини. 
Разом із тим суд звертає увагу, що доводи відповідачів ґрунтуються на положеннях пункту 4 Постанови № 153, який регулює порядок виплати одноразової грошової винагороди військовослужбовцям, які були прийняті або призвані на військову службу до набрання чинності зазначеною постановою та вже проходили військову службу станом на 13.02.2025. 
Водночас спірні правовідносини виникли у зв`язку з укладенням позивачем контракту після набрання чинності Постановою № 153, а тому правова оцінка його вимог має здійснюватися з урахуванням положень Порядку реалізації експериментального проєкту, затвердженого цією постановою, зокрема пункту 15 Порядку, який визначає умови та порядок виплати одноразової грошової винагороди особам, прийнятим на військову службу за контрактом у межах експериментального проєкту. 
Отже, вирішуючи спір, суд насамперед має встановити, чи відповідав позивач критеріям учасника експериментального проєкту, передбаченим Постановою № 153, та чи виникло у нього право на отримання одноразової грошової винагороди відповідно до пункту 15 зазначеного Порядку.
Так, відповідно до пункту 15 Порядку реалізації експериментального проєкту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах України, Національній гвардії України та Державній прикордонній службі під час воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 (далі - Порядок), військовослужбовцям, які уклали контракт відповідно до цього Порядку, виплачується одноразова грошова допомога після укладення контракту, проходження відповідної підготовки та вступу до виконання обов`язків за посадою у військових частинах відповідно до переліку, затвердженого Генеральним штабом Збройних Сил (далі - одноразова грошова допомога), у розмірі 1 млн. гривень, яка виплачується трьома частинами:
перша частина - 200000 гривень протягом п`яти робочих днів після підписання контракту та вступу до виконання обов`язків за посадою, на яку призначений;
друга частина - 300000 гривень протягом п`яти робочих днів після проходження відповідної підготовки та залучення до виконання бойових (спеціальних) завдань, про що оголошується наказом командира військової частини;
третя частина - 500000 гривень у день виключення із списків особового складу військової частини, а у разі продовження військової служби за новим контрактом - в останній день дії контракту, укладеного відповідно до цього Порядку.
Відповідно до пункту 16 Порядку у разі припинення чи скасування воєнного стану невиплачена третя частина одноразової грошової допомоги виплачується у день виключення із списків особового складу військової частини пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 500000 гривень за кожні 30 днів служби під час воєнного стану (сумарно обчислених), але не більше ніж 500000 гривень.
Згідно з пунктом 17 Порядку у разі невиконання умов контракту в частині обов`язкової безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців, невиплачена третя частина одноразової грошової допомоги виплачується у день звільнення з військової служби пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 500000 гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених).
Як уже зазначалося судом, на момент укладення контракту позивачу було 21 рік, тобто він належав до категорії осіб, на яких поширюється дія постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153. 
Матеріалами справи також підтверджується, що після проходження базової загальновійськової підготовки позивача було направлено до військової частини НОМЕР_7 , а в подальшому він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , де безпосередньо брав участь у бойових діях, отримав бойове поранення та був звільнений після закінчення строку контракту. 
Суд критично оцінює доводи відповідачів про відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової винагороди з підстав укладення контракту не за формою, визначеною Постановою № 153. 
Суд виходить із того, що обов`язок щодо оформлення контракту відповідно до вимог чинного законодавства покладається на уповноважених посадових осіб Міністерства оборони України та відповідної військової частини, а не на особу, яка вступає на військову службу. Позивач не наділений повноваженнями визначати форму контракту чи вимагати його укладення за іншою формою, ніж запропонована уповноваженим органом. 
Отже, використання військовою частиною форми контракту, яка, на думку відповідачів, не відповідає вимогам Постанови № 153, саме по собі не може бути підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової винагороди, якщо він відповідав установленим зазначеною постановою критеріям та фактично виконав усі передбачені нею умови. 
Покладення на позивача негативних наслідків неналежного оформлення контракту уповноваженими посадовими особами суперечило б принципу належного урядування, оскільки такі обставини не залежали від його волевиявлення чи поведінки та не можуть обмежувати гарантоване державою право на отримання відповідної соціальної виплати.
Отже, доводи відповідачів щодо форми укладеного контракту як підстави для відмови у виплаті одноразової грошової винагороди є суто формальними та суперечать меті прийняття Постанови № 153, яка спрямована на підвищення мотивації громадян України віком від 18 до 25 років до проходження військової служби у бойових військових частинах, а не на обмеження їх права на соціальні гарантії через недоліки в оформленні документів, допущені уповноваженими органами.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач відповідав усім критеріям, визначеним Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153, для набуття права на одноразову грошову допомогу, а відмова відповідачів у її виплаті з підстав укладення контракту не за формою, передбаченою зазначеною постановою, є протиправною, оскільки ґрунтується виключно на формальному тлумаченні норм законодавства, не відповідає меті прийняття Постанови № 153 та призводить до необґрунтованого обмеження права позивача на передбачену державою соціальну гарантію. 
Разом із тим, суд зазначає, що позивач просить зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у конкретно визначених розмірах. 
Однак, визначення остаточного розміру одноразової грошової допомоги, здійснення відповідного розрахунку належать до компетенції уповноважених військових частин.
Суд не вправі підміняти суб`єкта владних повноважень при здійсненні таких повноважень та самостійно визначати розмір належної до виплати суми. 
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними дій відповідачів щодо відмови у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги та зобов`язання їх здійснити її нарахування і виплату відповідно до вимог Постанови № 153.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Задовольнити частково позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проєкту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану». 
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) першу та другу частини одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 15 Порядку реалізації експериментального проєкту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153. 
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_4 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 третьої частини одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року №153. 
Зобов`язати військову частину НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) третю частину одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 17 Порядку реалізації експериментального проєкту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153, виходячи з підтвердженого часу безпосередньої участі позивача у бойових діях.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення у повному обсязі виготовлено 09 липня 2026 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ