Справа № 161/14965/26 
Провадження № 2-а/161/203/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2026 року місто Луцьк 
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого судді Гриня О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 13 липня 2026 року звернулася до суду з позовом про скасування постанови серії ЕНА № 7459492 про накладення на неї адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП (далі по тексту постанова)
В обґрунтування позовних вимог в загальному зазначила, про відсутність у її діях порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки вважає, що факт порушення нею вимог п.2.4.а. ПДР України не підтверджується будь-якими доказами, які Відповідач мав би дослідити під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної Постанови, відомості про наявність і дослідження яких, повинні бути внесені до змісту такої Постанови. Більше того, жодного розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП взагалі не було, Постанову при ній ніхто не складав та її зміст не оголошував.
Вказує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Поліцейські же таких доказів не пред`явили, а лише керувалися власними припущеннями, а тому вважає, що у них не було достатніх правових підстав та доказів для винесення щодо неї оскаржуваної Постанови.
На підставі чого позивач просить касувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7459492 від 29 червня 2026 року винесену щодо неї інспектором Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області Козак Андрієм Олександровичем.
Окрім того позивачка просила поновити пропущений строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7459492 від 29 червня 2026 року винесену щодо неї інспектором Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області Козак Андрієм Олександровичем з тих підстав, що спірна постанова при ній не виносилась і вона її не отримувала.
Відповідач скориставшись правом на відзив проти задоволення позовних вимог заперечив.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283^-2, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Відповідно у межах даної справи сторони своїм правом на подання процесуальних заяв скористалися в повному обсязі.
Щодо поновлення пропущеного строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
На обґрунтування своїх вимог щодо поновлення строку на звернення до суду з позовом позивач зазначає, що оскаржувана постанова була фактично отримана її адвокатом 03 липня 2026 року на адвокатський запит її представниці.
Вищевказана обставина стороною відповідача не заперечується.
Даний позов надійшов до суду 13 липня 2026, тобто в межах 10-ти денного строку, визначеного для оскарження постанови суб`єкта владних повноважень.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на подання даного позову.
Щодо суті позовних вимог позивача.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 7459492 від 29 червня 2026 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.
Підставою винесення вказаної постанови стало те, що ОСОБА_1 29 червня 226 року о 00:14 в с. Рованці по вул. Веселкова, поблизу буд. № 2 попередньо керуючи тз тх марки Renault Megane днз НОМЕР_1 не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії «В», а також реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс ОСЦПВ.
Вказану бездіяльність ОСОБА_1 працівниками поліції було кваліфіковано, як порушення п. 2.4а ПДР відповідальність за, що встановлена ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Стосовно доводів позивача про відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП в контексті того, що вона не керувала тз, а отже не була водієм в розумінні ПДР і відповідно обов`язку надавати працівникам поліції документи перераховані у оспорюваній постанові у неї не було.
Як встановлено судом із наявних в матеріалах справи рапорту виклику на лінію 102, документ під назвою (реєстрація), 28 червня 2026 року о 22:17 надійшло повідомлення, що за адресою: Луцький район, с. Рованці, вул. Веселкова, годину тому, водій, який перебував на авто світлого кольору (легковий) за АЗС АВЕТРА біля вул. Веселкова збив електроопору. Зі слів заявниці, водій даного авто наразі знаходиться в пшениці і не може виїхати. Також він образив її чоловіка і порвав йому одяг. Водій візуально знайомий на прізвище ОСОБА_2 в стані а/с Маркер умовний. Заявник ОСОБА_3 .
Зі зворотної сторони даного рапорту у графі «зміст» вказано аналогічні відомості стосовно водія тз « ОСОБА_2 ».
По прибуттю на місце події працівником поліції було відібрано письмові пояснення від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно яких, дослівно:
ОСОБА_3 : «28 червня 2026 року близько «нечитабельний текст» я приїхав додому і по дорозі, поблизу будинку по вул. Гнідавській у полі з пшеницею я побачив автомобіль білого кольору марки «Renault» днз НОМЕР_1 поблизу нікого не було, авто ймовірно зіткнулось із електроопорою котра стояла поблизу дороги оскільки авто перебувало близько опори і воно було похилено це все я більш детально побачив коли підійшов ближче. Прийшовши додому дружина ОСОБА_5 розповіла, що ДТП трапилось близько 18 год., вона якраз у той час перебувала вдома і почула сильний звук удару. Коли дружина підійшла на місце то побачила, що з за керма цього авто вийшла ОСОБА_1 дружина нашого сусіда ОСОБА_6 котрі проживають на АДРЕСА_1 , що поблизу нас більше з за авто ніхто не виходив, а ОСОБА_5 котра «нечитабельний текст» з місця ДТП мала нестійку ходу ймовірно перебувала в стані алкогольного сп`яніння чим і як відкочували дане авто я не бачив проте після того як його висунули утворився рів на дорозі по вул. Гнідавській».
ОСОБА_4 :«28 червня 2026 року близько 18 години я перебувала вдома і раптом почула поблизу будинку сильний удар я вирішила піти глянути, що трапилось вийшовши з подвір`я побачила , що по вулиці Гнідавській в полі з пшеницею стоїть авто, яке ймовірно зіткнулося з електроопорою, яка стоїть біля дороги автомобіль білого кольору днз не побачила підійшовши ближче було видно, що біля авто стоїть троє чоловіків та одна дівчина я перепитала чи все гаразд вони відповіли, що все добре під час того як я стояла поблизу з за керма вийшла дружина нашого сусіда ОСОБА_6 вийшовши із пшениці пішла в сторону будинку де вона проживає я її ім`я не знаю, але зовнішньо вона мені знайома після цього я пішла додому. Це все, що я можу повідомити з даного приводу хочу додати що коли»
Тобто із вказаних пояснень неможливо достовірно стверджувати, що саме ОСОБА_1 керувала тз, оскільки пояснення ОСОБА_3 були надані фактично зі слів його дружини при цьому здійснюючи виклик на лінію 102 ОСОБА_3 повідомив, що за кермом тз був ОСОБА_2 , який йому візуально знайомий.
Щодо пояснень самої ОСОБА_4 суд вважає такі суперечливими, оскільки остання вказує, що біля тз було, чотири людини, троє чоловіків та одна дівчина в подальшому з за керма вийшла дружина ОСОБА_6 , яка їй візуально знайома, при цьому жодних доказів керування тз саме ОСОБА_1 до матеріалів відзиву не долучено.
Щодо пояснень ОСОБА_4 про те, що за керма тз, який стояв вийшла дружина ОСОБА_6 то такі не підтверджують того, що саме ОСОБА_1 керувала тз.
Крім того з жодного із наданих до відзиву відеозаписів не встановлено, що ОСОБА_1 хоча б опосередковано вказує чи визнає керування нею тз.
Також суд зазначає, що конфліктна ситуація зафіксована на відеозаписах між особами і працівниками поліції, які перебували на місці подій не звільняє працівників поліції від обов`язку визначеному у ч. 2 ст. 251 КУпАП, щодо збору доказів вчинення адміністративного правопорушення, яке інкримінується особі, чого в даному випадку працівниками поліції в повній мірі зроблено не було.
З оглянутих судом відеозаписів події з нагрудних камер поліцейських № 2026_0628_224824_031, 2026_0628_225324_032 слідує, що працівнику поліції невідомо хто керував тз, однак на підставі повідомлення ОСОБА_3 він зробив висновок, що тз керував ОСОБА_2 , який таке керування заперечує.
В подальшому жодних дій окрім відібрання письмових пояснень від ОСОБА_4 , що окрім того на відеозаписі не зафіксовано працівниками поліції не вчинялось, а в основу висновку про керування тз саме ОСОБА_1 покладено виключно суперечливі пояснення ОСОБА_4 . 
Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, оскільки відповідачем не надано суду чітких та достовірних доказів керування тз саме ОСОБА_1 суд робить висновок, що позовні вимоги слід задовольнити. 
У зв`язку із повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст.139, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1  строк на подання даного позову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити повністю.
Скасувати постанову інспектора Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області Козака Андрія Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7459492 від 29 червня 2026 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідачем у справі є Головне управління Національної поліції у Волинській області, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, код ЄДРПОУ 40108646.

Повне судове рішення складено та підписано 30 липня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області     О.М. Гринь