Cправа №399/458/26 
Провадження №2/399/444/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменема України 

07 липня 2026 року смт. Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в селищі Онуфріївка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 1603-6435 від 21.09.2025 року в розмірі 68649,99 гривень.
Позов мотивовано тим, що 21.09.2025 року між ТОВ «Укр кредит фінанси» і фізичною особою, якою є - ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1603-6435.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 25 000,00 грн.; строк кредитування - 365 днів; базовий період* - 30 днів; промо-ставка - 0.80 % в день; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка - 1,00 % в день; стандартна % ставка: 1.00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; базовий період - проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказана у договорі і визначена сторонами на підставі пропозиції кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання кредиту через веб-сайт кредитодавця.
Також Додатковою угодою_№1 від 20.10.2025 року до договору про відкриття кредитної лінії № 1603-6435 від 21.09.2025 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 800, 00 грн. 
Також Додатковою угодою № 2 від 25.10.2025 року до договору про відкриття кредитної лінії № 1603-6435 від 21.09.2025 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4 000 грн. 
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1603-6435 від 21.09.2025 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором, що є додатком до позовної заяви.
Сплачуючи кредит, відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.
Окрім цього, звертають увагу суду на той факт, що відповідач в загальній кількості 18 разів оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору.
Станом на 02.03.2026 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 68649,99 гривень, а саме: заборгованість за кредитом - 24 999,99 гривень; заборгованість за нарахованими процентами - 27 150,00 гривень заборгованість за процентами річних на підставі ст 625 ЦК - 15 900,00 гривень; заборгованість по комісії - 600,00 гривень;
Окремо зазначили, що включення до тексту договору умов про сплату відповідачем комісії за надання кредиту, неустойки та інших платежів за прострочення виконання зобов`язання, а рівно й подальше їх нарахування позивачем та витребування від відповідача (в т.ч. в судовому порядку), є законним та обґрунтованим - оскільки вони базуються на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо саме надання споживчих кредитів, яким і є по своїй правовій суті і Кредитний договір, з огляду на наступне.
24.12.2023 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», на підставі якого п 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону Про споживче кредитування викладено в новій редакції, а саме: у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.
Звертають увагу, що одночасно також відбулось виключення п.6.1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про споживче кредитування, яким було передбачено норму про звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після дня його припинення або скасування.
Отже, чинна норма Закону Про споживче кредитування, яка також діяла на дату укладання договору з відповідачем, і яка передбачає звільнення від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язань, не застосовується до договорів про споживчий кредит, які укладені за межами періоду, що встановлений п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», тобто з 23.01.2024 року, тому позивач має всі підстави для нарахування та витребування з відповідача сплати неустойки та інших платежів за прострочення виконання зобов`язання, якщо умовами договору передбачена сплата таких платежів.
Кредитодавець відповідно до умов кредитного договору направив позичальнику вимогу про дострокове повернення кредиту № 1603-6435 від 21.09.2025 року щодо сплати процентів, однак дана вимога була проігнорована позичальником, порушення не усунуто.
Таким чином, з боку відповідача по відношенню до позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені кредитним договором або законом.
Виходячи із всього вищенаведеного, позивач вважає, що його позовні вимоги, викладені в цій позовній заяві, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом в повному обсязі.
Ухвалою суду від 18.05.2026 року відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача ТОВ «Укр кредит фінанс» в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. 15.06.2026 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи та пошуку адвоката, ухвалою суду відкладено розгляд справи на 07.07.2026 року, проте відзиву не подав та причини не явки в судове засідання не повідомив.
Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено що, 21.09.2025 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1603-6435 відповідно до якого, останньому надались кошти в розмірі 25000 гривень, строком на 365 календарних днів, процентною стандартною ставкою 1 % за кожен день, яка застосовується протягом перших 180 днів користування кредитними коштами, пільговою процентною ставкою 0, 74 % за кожен день, яка застосовується з 181 дня користування кредитними коштами і до закінчення строку дії договору, комісією за видачу кредитних коштів в розмірі 15% від суми виданого кредиту, перерахування коштів в безготівковій формі на картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 , графіком платежів, паспортом споживчого кредиту, правилами відкриття кредитної лінії. Договір укладено в письмовій електронній формі, шляхом підписання його електронним підписом у вигляді одноразового електронного ідентифікатора /а.с. 13-87/.
Листом за вих. № 186314-1678489864-17032026 від 17.03.2026 ТОВ «ФК «Контрактовий дім» повідомило ТОВ «Укр кредит фінанс» про успішність здійснення перерахування коштів 21.09.2025 року на картковий рахунок № НОМЕР_1 в розмірі 25000 гривень /а.с. 86/.
Листом за вих. № 188776-1694792232-17032026 від 17.03.2026 ТОВ «ФК «Контрактовий дім» повідомило ТОВ «Укр кредит фінанс» про успішність здійснення перерахування коштів 20.10.2025 року на картковий рахунок № НОМЕР_2 в розмірі 2800 гривень /а.с. 86 на звороті/.
Листом за вих. № 188777-1697669612-17032026 від 17.03.2026 ТОВ «ФК «Контрактовий дім» повідомило ТОВ «Укр кредит фінанс» про успішність здійснення перерахування коштів 25.10.2025 року на картковий рахунок № НОМЕР_2 в розмірі 4000 гривень /а.с. 87/.
Повідомленням ТОВ «Укр кредит фінанс» повідомило ОСОБА_1 про наявність у нього заборгованості станом на 25.10.2025 року в розмірі 26479,99 гривень /а.с. 88/.
25.10.2025 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1603-6435, відповідно до якої останньому надались кошти в розмірі 4000 гривень на тих самих договірних умовах, що і договір але з перерахуванням коштів в безготівковій формі на картковий рахунок № НОМЕР_3 . /а.с. 89-91/.
Повідомленням ТОВ «Укр кредит фінанс» повідомило ОСОБА_1 про наявність у нього заборгованості станом на 20.10.2025 року в розмірі 25934,24 гривень /а.с. 93/.
20.10.2025 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1603-6435, відповідно до якої останньому надались кошти в розмірі 2800 гривень на тих самих договірних умовах, що і договір але з перерахуванням коштів в безготівковій формі на картковий рахунок № НОМЕР_3 /а.с. 94-97/.
Згідно довідки про перерахування суми кредиту ОСОБА_1 отримав від ТОВ «Укра кредит фінанс» кошти за кредитним договором № 1603-6435 від 21.09.2025 року в загальній сумі 31800 гривень /а.с. 98/.
Згідно розрахунку заборгованості станом на 02.03.2026 року ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Укр кредит фінанс» в розмір 68649,99 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 24999,99 гривень, заборгованість за відсотками – 27150 гривень, залишок відсотків за ст. 625 ЦК України – 15900 гривень, залишок по комісії – 600 гривень /а.с. 99-101/.
Для врегулювання спору в досудовому порядку ТОВ «Укр кредит фінанс» направило ОСОБА_1 лист за вих. № 1603-6435 від 23.03.2026 року про повернення кредитної заборгованості, що становить 68649,99 гривень, станом на 02.03.2026 року /а.с. 102/.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України).
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими.
Разом з тим, звертаючись до суду із позовом, ТОВ «Укр кредит фінанс» просило стягнути із відповідача за кредитним договором зокрема і штрафні санкції у вигляді заборгованість процентів в порядку ст. 625 ЦК в розмірі 15900 гривень зазначаючи, що 24.12.2023 року набув чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення держаного регулювання ринків фінансових послуг» на підставі якого п. 6 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування» викладено в новій редакції, а саме «у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо того, строк дії якого продовжено після набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення».
Звертають увагу, що одночасно також відбувалось виключення п. 6.1. розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» ЗК «Про споживче кредитування», яким було передбачено норму про звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-ти денний строк після його припинення або скасування.
Отже, чинна норма ЗУ «Про споживче кредитування», яка також діяла на дату укладення договору з відповідачем, і яка передбачає звільнення від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання, які укладені за межами періоду, що встановлений п. 6 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення», тобто з 23.01.2024 року, тому позивач має всі підстави для нарахування та витребування з відповідача сплати неустойки та інших платежів за прострочення виконання зобов`язання, якщо умовами договору передбачена сплата таких платежів.
Дослідивши правову практику, суд повідомляє наступне. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).
Водночас, особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина четверта статті 14 ЦК України).
15 березня 2022 року був прийнятий Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", що набрав чинності 17 березня 2022 року.
Цим Законом розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд розглядав питання застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у подібних правовідносинах (постанова від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22 (провадження № 61-14740св23)) і зробив такі висновки:
"Законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
При ухваленні рішення у справі суд враховує також аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування норми пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у подібних правовідносинах, що викладені у постановах від 07 серпня 2024 року у справі № 759/7103/23 (провадження № 61-5216св24), від 13 березня 2024 року у справі № 350/711/22 (провадження № 61-9733св23). У цих справах Верховний Суд вирішував питання щодо застосування положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до правовідносин, що виникли між фізичними особами про стягнення боргу за договором позики.
Суд зазначає, що оскільки ця норма стосується всіх фізичних осіб, які є позичальниками за кредитними (позиковими) договорами з банками або іншими кредитодавцями (позикодавцями), у тому числі, як у справі, що переглядається, надалі право вимоги було передано іншій особі. Рішення суду про стягнення боргу не змінює правову підставу боргу, що виник.
Підсумовуючи викладене, суд наголошує, що з огляду на дію спеціальної норми Перехідних положень ЦК України, яка звільняє позичальників за договором позики від відповідальності за прострочення виконання грошових зобов`язань під час воєнного стану, позикодавець не може вимагати стягнення з позичальника додаткових коштів у виді неустойки (штрафи, пені), інфляційних втрат, та 3 % річних за період прострочення, що припав на період дії воєнного стану, тобто за період з 24 лютого 2022 року та протягом 30 днів після його закінчення.
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, штрафні санкції у вигляді заборгованість процентів в порядку ст. 625 ЦК в розмірі 15900 гривень підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
У зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
А тому на підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» за кредитним договором № 1603-6435 від 21.09.2025 року заборгованість за тілом кредиту в розмірі – 24999,99 грн., заборгованість за відсотками – 27150 грн., комісії – 600 гривень, що в загальній сумі становить 52749,99 гривень.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що суд задовольнив позовні вимоги частково, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача розмірі 2045,79 гривень судових витрат зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог 52749,99*100/68649,99 =76,84%; 2662,40 х 76,84%).
Керуючись ст.ст. 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд –

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс», код ЄДРПОУ 38548598, що розташоване за адресою: бульвар Лесі Українки, 26, оф. 407, м. Київ, 01133 (IBAN НОМЕР_5 , в АБ «Укргазбанк», МФО 320478) заборгованість за кредитним договором № 1603-6435 від 21.09.2025 року в розмірі 52749 (п`ятдесят дві тисячі сімсот сорок дев`ять) гривень 99 копійок та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2045 (дві тисячі сорок п`ять) гривень 79 копійок.
В решті позовних вимог відмовити. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя М.М. Лях