Справа № 466/6206/26
Провадження № 3/466/2047/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року м. Львів
Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Невойт П.С. розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Головного управління ДПС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працевлаштована головним бухгалтером ТОВ «Шокоооооооолад», юридична адреса:м.Львів, вул.Генерала Юнаківа,буд.10
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП,-
в с т а н о в и в :
згідно Протоколу № 013224 від 02.07.2026 головний бухгалтер ТОВ «ШОКООООООООЛАД» ОСОБА_1 вчинила правопорушення: ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 112 430 371,00 грн. та заниження ПДВ у сумі 139 173 182,00 грн., чим порушено п.134.1. п. 134., п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п.п. 140.4.4 п. 140.4, п.140.2, ст.140 Податкового кодексу України, п.185.1 ст.185. п.187.8 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.2 п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
На розгляд матеріалів адміністративної справи в суді ОСОБА_1 не з`явилась, хоча в у встановленому законом порядку повідомлялась про день та час розгляду матеріалів в суді.
17.07.2026 року на адресу суду від представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Левковича Т.В. – надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу злочину.
24.07.2026 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення.
В судовому засіданні адвокат підтримав писмові пояснення та просив закрити провадження за відсутності складу та події правопорушення.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За приписами пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (у тексті також - ПК України), грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до пп. 54.3.1. п. 54.3. ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо ані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
У пп. 14.1.157. п. 14.1 ст. 14 ПК України вказується, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності
Згідно із п. 86.8 ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.
Відповідно до пп. 86.7.5. п. 86.7. ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження (п. 57.3 ст. 57 ПК України).
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абз. 4 п. 56.18 ПК України).
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Станом на день розгляду справи контролюючим органом не винесено жодного рішення у вигляді податкових повідомлень-рішень за наслідком прийняття Акту перевірки.
Слід зазначити, що сам Акт перевірки не є актом індивідуальної дії, а тому його оскарження проводиться шляхом оскарження відповідних повідомлень-рішень, які складаються на його підставі.
Тобто оцінка Акту перевірки, зокрема, викладених у ньому висновків, надається у разі оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту, контролюючим органом вищого рівня або судом.
При цьому, ТОВ «ШОКООООООООЛАД», користуючись правами наданими ПК України, було подано заперечення на Акт перевірки.
Однак станом на сьогодні не існує жодного ППР за наслідком складання Акту перевірки, що свідчить про відсутність узгодженого контролюючим органом грошового зобов`язання.
У постанові Верховного Суду від 08.09.2020 року у справі № П/811/2893/14 вказується:
Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.
Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.
Окрім цього, платник податків і не позбавлений можливості судового чи адміністративного оскарження до вище стоячого органу податкових повідомлень-рішень (якщо такі будуть прийняті за фактом складання Акту перевірки). На час розгляду як вище стоячим органом скарги, так і спору судом відповідні податкові зобов`язання теж вважатимуться неузгодженими.
Також, Верховний Суд (постанова від 14.01.2025 року у справі №583/2063/16-к) визнав, що БЕБ України, як орган досудового розслідування не може перебирати на себе функції податкової: обвинувачення за ст. 212 КК України передбачає наявність податкового боргу, який повинен бути узгодженим та вираховуватися виключно на підставі податкової перевірки, і за результатами такої перевірки виноситься повідомлення-рішення, яке також має бути узгодженим.
Більш того, Верховний Суд (постанова від 24.06.2025 року у справі №172/1310/23), зазначив, якщо платник сам не визначив свого зобов`язання щодо сплати податку та наразі узгоджене ППР відсутнє, то у нього не виникає обов`язку сплати податку. Тож дії платника не утворюють суб`єкта злочину, передбаченого ст. 212 КК України. Жодні аналітичні довідки чи висновки експертів не в змозі замістити узгоджене ППР, оскільки згідно з ПК України вони не утворюють обов`язку сплати податку платником.
Так, статтею 212 КК України передбачено відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів). Із судової практики Верховного Суду вбачається за можливе притягнення особи до цієї кримінальної відповідальності, виключно у випадку існування узгодженого зобов`язання.
Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за набагато менш суспільно небезпечне діяння, однак таке перегукується із відповідальністю, передбаченою ст. 212 КК України. У зв`язку із цим, вищевикладені висновки Верховного Суду, що стосуються вимоги існування узгодженого зобов`язання, як передумови до притягнення, у повній мірі можуть використовуватись при розгляді цієї справи.
Варто зазначити, що згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви», судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (Верховний Суд у постанові від 20.05.2020 у справі № 524/5741/16-а).
Статтею 62 Конституції України проголошено: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а).
Враховуючи те, що станом на день розгляду справи податкове-повідомлення рішення не прийняте, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП суд, -
п о с т а н о в и в :
закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.
Суддя | | П.  С.  Невойт