Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року | справа № 580/3513/26
| м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання – Гришанова А.І.,

за участю:
представника позивача – Коваленка О.І.,
представниць відповідача – Кострової Д.А., Слукіної О.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РМЛ» до Черкаської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РМЛ» (далі – ТОВ «РМЛ», позивач) подало позов до Черкаської митниці (далі – відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару № UA902080/2026/200002/2 від 19.02.2026;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902080/2026/000016.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що аналіз положень ч. ч. 2, 3 ст. 53, ст. 57 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України. Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. В даному випадку, митному органу були надані документи, що передбачені ст. 53 МК України, що містять дані, на підставі яких кількість і ціна партії товару повністю ідентифікуються. Зокрема, ціна товару, що відображена в митній декларації, становить 51878,97 дол. США та узгоджується із даними, зазначеними у контракту, додатку, платіжним дорученнями, митна декларація країни відправника.
Представник позивача вказав, що ТОВ «РМЛ» під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано до органу доходів і зборів документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 53 МК України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів.
Крім того, відповідачем не обґрунтовано рішення, чому застосовано саме резервний метод, і чому відповідач не міг застосувати попередні методи визначення митної вартості, як того передбачає ст. 57 МК України.
Ухвалою від 13 квітня 2026 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання.
28.04.2026 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, у якому представниця відповідача просила у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши, що під час здійснення митного контролю встановлено, що надані декларантом документи містять розбіжності, не містять усіх відомостей щодо числових значень складових митної вартості: В інвойсі від 19.11.2025 № 1120 відсутні відомості про технічні характеристики товару, його технічний стан, комплектацію, наявність/ відсутність пошкоджень, наявність/відсутність додаткового обладнання, їх кількісного визначення, а також відсутні відомості про числові значення їх вартості, що значною мірою впливає на вартість оцінюваного товару, та відповідно, на числове значення митної вартості. Інші документи на підтвердження зазначених відомостей декларантом митниці не подавались. Декларантом документально не підтверджено технічний стан оцінюваного товару (комплектація, наявність/відсутність пошкоджень, наявність/ відсутність додаткового обладнання тощо). Наданий свіфт від 25.11.2025 № BKLPBPB0087FL не завірений у встановленому порядку уповноваженим банком. Відповідно до наявних фото доданих до акту митного огляду від 09.02.2026 UA205020/2026/000916, комбайн переміщувався у частково розібраному стані, гусениці та колеса були від`єднані (не зазначено за чий рахунок здійснювалась дана операції та чи не оплачувалась окремо). В наданих декларантом документах відсутні відомості про числове значення витрат на пакування, пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних з пакуванням та маркування, а також декларантом не заявлено митниці про включення та/або додавання до ціни товару зазначених витрат, які є обов`язковими складовими митної вартості товару та відповідно до ч. 10 статті 58 МК України повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені. Відповідно до наданих документів митного оформлення, а саме довідки від 09.02.2026 № 337 та Рахунку від 09.02.2026 №200 від імені ТОВ «Роял Експедишн» відсутні відомості про операції завантаження товару на борт судна в порту BALTIMORE (Сполучені Штати Америки) та митниці не заявлені. Декларантом не заявлено митниці відомості про витрати навантаження/вивантаження/обробку та пов`язані з транспортуванням партії товарів до ввезення на митну територію України партії оцінюваних товарів. Митниці не надано договір на транспортно-експедиційне обслуговування між фірмою, яка безпосередньо здійснювала морське перевезення фірма ATLANTIC EXPRESS CORP (згідно коносаменту від 05.12.2025 № 25268651) та експедитором ТОВ «Роял Експедишн», у зв`язку з чим декларантом не надано митниці у повному обсязі документально підтверджені відомості про вартість транспортно-експедиційних послуг, які є обов`язковою складовою митної вартості відповідно до ч. 10 статті 58 МК України. Митниці заявлено відомості про торгівельну марку - CLAAS. Однак, декларантом не надано митниці відповідні ліцензійні/авторські договори з власником торгівельної марки, які б встановлювали правовідносини між покупцем та продавцем щодо використання та реалізації товарів торгівельної марки CLAAS. В наданому митниці коносаменті від 05.12.2025 № 25268651 зазначено номер експортної декларації країни відправлення від 20.12.2025 № X20251205019762. Таким чином, у митниці наявні сумніви щодо достовірності відомостей, зазначених у даному документі та відсутні у повному обсязі документально підтверджені відомості про маршрут транспортування партії оцінюваного товару до ввезення на митну територію України, а відповідно до п. 1 ст. 335 та п. 2 ст. 53 МК України є необхідними для митного контролю, оскільки дата експортної декларації пізніше ніж дата коносаменту. Відповідно відомостей коносамента від 05.12.2025 № 25268651 та CMR від 03.02.2026 № б/н транспортування партії оцінюваного товару здійснювалось за маршрутом FOB - BALTIMORE (Сполучені Штати Америки) – Умань(Україна). Заявлені митниці відомості про умови поставки FOB – BALTIMORE означають, що транспортування партії оцінюваних товарів здійснювалось за логістичним маршрутом, в якому поєднані різні порти та види транспорту, що зумовлює присутність операцій з навантаження/вивантаження, зберігання та пов`язаних з транспортуванням партії оцінюваних товарів за маршрутом транспортування BALTIMORE (Сполучені Штати Америки) – Умань (Україна) за межами митної території України. Митницею встановлено, що в наданих декларантом документах, а саме довідці від 10.02.2026 № 100226-1, довідці від 09.02.2026 № 337, додатково наданому рахунку від 09.02.2026 № 200, рахунку від 11.02.2026 № б/н відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження/вивантаження та обробку оцінюваних товарів за межами митної території України. Декларантом не заявлено митниці відомості про витрати навантаження/вивантаження/обробку та пов`язані з транспортуванням партії товарів до ввезення на митну територію України партії оцінюваних товарів. У митниці наявна інформація щодо митної вартості товарів з подібними характеристиками на рівні 98426,857664 дол. США/шт, по відношенню до оцінюваних товарів мають однакову країну виробництва, подібні за фізичними характеристиками, завдяки чому можуть виконувати однакові функції та бути комерційно взаємозамінними, які продавались на експорт в Україну у максимально наближений період з часом експорту в Україну партії оцінюваних товарів на співставних умовах поставки та комерційних рівнях, митну вартість яких було визнано митницею за МД від 07.10.2025 № 25UA100320038166U5.
29.04.2026 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначив, що жодною нормою не передбачено, що інвойс повинен містити інформацію про технічні характеристики товару. В інвойсі зазаначається найменування, кількість та ціна товару. Щодо підтвердження технічного стану товару, позивачем до митниці надано допустимі докази, зокрема: висновок, довідки продавця фотофіксація комбайну під час перетину кордону тощо. Після отримання зауваження від митного органу, позивач надав свіфт платіж з печаткою банку, яку відповідач приклад до відзиву. Позивач надав довідку, що пакування не здійснювалося, тому документи відсутні. Відповідно до умов поставки FOB, завантаження на борт судна здійснювалося за рахунок продавця. ТОВ «РМЛ» під час придбання товару, не зобов`язане отримувати дозвіл на придбання такого товару у компанії виробника. Витрати на навантаження/ вивантаження у Німеччині були включені до вартості фрахту Німеччина – Україна, що підтверджується довідкою перевізника. Також щодо розбіжностей у рахунку від 11.02.2026 № б/н від імені ТОВ «ТОП АГРО ТРАНС» до договору від 25.01.2026 № 250126-1 щодо вартості наданих послуг по перевезенню вантажу, зазначила, що після отримання зауваження, допущена помилка у спосіб передбачений митним законодавством була усунута та надано вірний рахунок.
04.05.2026 до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому представниця відповідача, крім доводів зазначених у відзиві на позов, вказала, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості неможливо ідентифікувати відомості в наданому свіфті в іноземній валюті від 25.11.2025 № BKLPBPB0087FL з оцінюваним товаром, а наданий свіфт в іноземній валюті від 25.11.2025 № BKLPBPB0087FL не відповідає умовам ч. 2 статті 53 Митного кодексу України та не може бути документальним підтвердженням фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті). Відповідно до відомостей коносамента від 05.02.2025 № 25268651, партія оцінюваного товару надійшла за маршрутом порт BALTIMORE (Сполучені Штати Америки) - Бремерхафен (Німеччина). Відповідно до відомостей CMR від 03.02.2026 б/н транспортування партії оцінюваного товару здійснювалось за маршрутом Бремерхафен (Німеччина) – Умань (Україна). Зазначене свідчить про наявність операцій з перевантаження партії оцінюваних товарів в порту Бремерхафен (Німеччина), у тому числі з водного на автомобільний вид транспорту. Разом з тим, в наданих декларантом документах, а саме в рахунках від 09.02.2026 №200 та від 19.02.20216 № 6229, які є первинними документами, відсутні відомості про числове значення складових митної вартості – витрат на навантаження, вивантаження, обробку та пов`язані з транспортування до ввезення на митну території України.
27.05.2026 до суду надійшли пояснення щодо позову, у яких представник позивача зазначив, що позивач здійснював імпорт с/г техніки (комбайну), до митної вартості яких включено платежі, які стосуються їх ціни. Оскільки, роялті ні прямо, ні опосередковано не сплачувалось позивачем на користь нерезидентів-продавців в ціні товару та не були умовою продажу цього товару, у позивача не було підстав для включення відповідних сум до митної вартості с/г техніки, отже платежі за роялті/ ліцензійним договором не повинні включатися до митної вартості комбайна як вартість товарів (нафтопродуктів) або її частина. Відповідач не посилається на наявність умов включення в цьому випадку сум ліцензійних платежів до ціни товарів під час визначення їх митної вартості, встановлених Порядком включення суми роялті та інших ліцензійних платежів до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, під час визначення їх митної вартості, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 446. Протиріч у датах між Електронно експортної інформації та Коносаменту не має, вони датовані/ створені 05 грудня 2025 року.
01.06.2026 до суду надійшли пояснення щодо позову, у яких представниця відповідача, крім доводів зазначених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив, вказала, що для належного контролю заявник повинен надати документи, що підтверджують/спростовують наявність роялті чи інших ліцензійних платежів, пов`язаних з використанням торгової марки CLAAS, яка є об`єктом інтелектуальної власності та прямо зазначена у митній декларації. Митниця повинна була опрацювати документи на предмет вивчення та встановлення факту наявності та/або відсутності відношення сплачених сум роялті та інших ліцензійних платежів до оцінюваних товарів. Митниця не стверджує, що сам факт наявності на товарі торгівельної марки CLAAS автоматично свідчить про існування роялті чи інших ліцензійних платежів, які підлягають включенню до митної вартості. Водночас відповідно до вимог статей 53, 54 та 58 Митного кодексу України митний орган зобов`язаний перевірити наявність усіх складових митної вартості та достовірність відомостей, заявлених декларантом. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митницею було встановлено, що в поданих до митного оформлення документах, зокрема контракті, рахунку-фактурі (інвойсі) та інших товаросупровідних документах, відсутні відомості щодо торгівельної марки товару. Водночас у митній декларації декларантом заявлено товар як такий, що має торгівельну марку CLAAS та виготовлений виробником CLAAS Omaha Inc., USA. На момент здійснення митного контролю подані документи містили відомості, які не дозволяли однозначно встановити послідовність оформлення документів, що супроводжували переміщення товару, а також належним чином підтвердити маршрут транспортування товару до його ввезення на митну територію України.
У судовому засіданні 02.06.2026 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив судовий розгляд справи по суті. Чергове засідання для розгляду справи по суті суд призначив на 13.07.2026.
У судовому засіданні 13.07.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, представниці відповідача просили відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд зазначає таке.
Суд встановив, що 19 листопада 2025 року між LLC Agro Import Global, США (продавець) та ТОВ «РМЛ» (покупець) укладено контракт № 1119. 
Відповідно до п. 1 Контракту передбачено предметом договору є комбайн вживаний CAT Lexion 595R, 2010, VIN 57900598, в кількості 1 одиниця, за ціною 45000,00 дол США. 
Згідно з п. 3.2 Контракту оплата здійснюється наступним чином: при стовідсотковій передоплаті 45000.00 доларів США на банківський рахунок Продавця. 
Відповідно до п. 3.4. Контакту товар поставляється на умовах FOB (Frее оn Воаrd) Балтімор, США згідно з Інкотермс-2020. 
На підставі вказаного контракту продавець видав Інвойс № 1120 від 19.11.2025. Опис: комбайн вживаний CAT Lexion 595R, 2010, VIN НОМЕР_1 , за ціною 45000,00 дол США.
Відповідно до SWIFT-переказу від 25.11.2025 № BKLPBPB0087FL позивач сплатив 45000,00 дол. США відповідно до контракту № 1119 від 19.11.2025. 
Між позивачем та ТОВ «РОЯЛ ЕКСПЕДИШН» укладено договір транспортного експедирування № 00-002418 від 01.08.2025 та підписана заявка № 3/2026 від 01.01.2026 про міжнародне перевезення морським транспортом комбайн вживаний CLAAS Lexion 595R, 2010, VIN НОМЕР_1 .
Згідно з рахунком на оплату № 200 від 09.02.2026 та листа від 09.02.2026 № 337 вартість міжнародного перевезення морським транспортом з місця навантаження – Балтімор до порту Бремерхавен (Німеччина) складає 204481,33 грн.
Відповідно до Електронної експортної інформації ITN: X20251205019762 XTN: 364167315-25268651 Товар був зареєстрований у статусі експорт на території США за ціною 45000,00 дол. США.
05.12.2025 видано коносамент (морські перевезення) № 25268651 до експортного товару зареєстрованого за № ITN: X20251205019762, з зазначенням наступної інформації «вантажовідправник - LLC Agro Import Global, вантажоотримувач – ТОВ «РМЛ», зазначено найменування товару з доставкою товару до Бремерхафен. 
Відповідно до CMR від 03.02.2026, після доставки товару до м. Бремерхафен, товар переданий перевізнику – ТОВ «АГРО ТРАНС» (пункт завантаження м. Бремерхафен, Німеччина, місце доставки – Умань, Україна.
Правовідносини між ТОВ «РМЛ» та ТОВ «АГРО ТРАНС» врегульовані договором на перевезення вантажів № 250126-1 від 25.01.2026. 
Відповідно до Акту наданих послуг ТОВ «АГРО ТРАНС» здійснило перевезення вантажу із Бремерхафен (Німеччина) до митного посту «Ягодин» та із митного посту «Ягодин» до м. Умань (Україна), відповідно до якого вартість доставки до митного посту «Ягодин» складає – 92016 грн.
09.02.2026 митними органами України (митний пост Яготин) складено акт проведення огляду товарів № UA205020/2026/000916.
16.02.2026 брокер подав митну декларацію № 26UA902080800431U2 з зазначенням наступної інформації: Комбайн самохідний зернозбиральний 2010 CAT Lexion 595R, бувший у використання - 1 шт., Торгова марка: CLAAS Модель: Lexion 595R CAT Ідентифікаційний номер (VIN): 57900598, Рік виготовлення: 2010 Тип обмолоту: роторний, Тип двигуна: дизельний, Загальне напрацювання: 4967 мотогодин, комплектація: без жниварки (графа 31). Технічний стан: задні гусеничні шини зношені приблизно на 80%, мають значні потертості та тріщини. Інші механічні несправності перелічені в листі від продавця (доповнення графи 31). Умови поставки: FOB, US BALTIMORE, ціна 45000,00 дол. США. Відомості про вартість (графа 12) – 2236087,33 грн.
Разом з декларацією подані документами для підтвердження заявленої митної вартості Товару. 
Митний орган надав повідомлення позивачеві, в якому заначив, що виявлені недоліки унеможливлюють визначити вартість за основним методом та запропонував надати додаткові документи.
Уповноважена особа позивача подала пояснення щодо недоліків зазначених митним органом та додала платіжне доручення про оплату вартості товару, засвідчене банківською установою.
19.02.2026 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості № UA902080/2026/200002/2, яким скоригував митну вартість. В обґрунтування рішення зазначив таке: «В інвойсі від 19.11.2025 №1120 відсутні відомості про технічні характеристики товару, його технічний стан, комплектацію, наявність/ відсутність пошкоджень, наявність/відсутність додаткового обладнання, їх кількісного визначення, а також відсутні відомості про числові значення їх вартості, що значною мірою впливає на вартість оцінюваного товару, та відповідно, на числове значення митної вартості. Інші документи на підтвердження зазначених відомостей декларантом митниці не подавались. Декларантом документально не підтверджено технічний стан оцінюваного товару (комплектація, наявність/відсутність пошкоджень, наявність/ відсутність додаткового обладнання тощо). Наданий свіфт від 25.11.2025 № BKLPBPB0087FL не завірений у встановленому порядку уповноваженим банком. Таким чином, належним документальним підтвердженням фактично сплаченої ціни за партію оцінюваного товару відповідно до умов ч. 2 статті 53 МК України є банківський платіжний документ, який можливо ідентифікувати за сумою товару відповідно заявлених умов оплати та документами, на які посилається такий банківський платіжний документ. Відповідно статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. У зв`язку з чим, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості, неможливо ідентифікувати відомості в наданому свіфт в іноземній валюті від 25.11.2025 № BKLPBPB0087FL з оцінюваним товаром, а наданий свіфт в іноземній валюті від 25.11.2025 № BKLPBPB0087FL не відповідає умовам ч. 2 статті 53 МК України та не може бути документальним підтвердженням фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті). В наданих декларантом документах відсутні відомості про числове значення витрат на пакування, пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних з пакуванням та маркування, а також декларантом не заявлено митниці про включення та/або додавання до ціни товару зазначених витрат, які є обов`язковими складовими митної вартості товару та відповідно до ч. 10 статті 58 МК України повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені. Відповідно до наявних фото доданих до акту митного огляду від 09.02.2026 UA205020/2026/000916, комбайн переміщувався у частково розібраному стані, гусениці та колеса були від`єднані (не зазначено за чий рахунок здійснювалась дана операції та чи не оплачувалась окремо). В наданих декларантом документах відсутні відомості про числове значення витрат на пакування, пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних з пакуванням та маркування, а також декларантом не заявлено митниці про включення та/або додавання до ціни товару зазначених витрат, які є обов`язковими складовими митної вартості товару та відповідно до ч. 10 статті 58 МК України повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені. Відповідно до зовнішньоекономічного договору від 19.11.2025 №1119 зазначено, що товар постачається на умовах FOB - BALTIMORE (Сполучені Штати Америки). Відповідно до правил інтерпретації термінів Інкотермс 2020 термін FOB означає, що продавець виконує своє зобов`язання щодо поставки товару, розміщуючи його на борту судна, номінованого покупцем, у названому порту відвантаження протягом погодженого часу та за умови належного повідомлення покупця. Покупець несе всі витрати пов`язані з товаром із моменту його переходу через поручні судна в названому порту відвантаження для партії оцінюваного товару таким портом є BALTIMORE (Сполучені Штати Америки). Поставка має бути здійснена «у спосіб, прийнятий у порту». Сторони мають дотримуватись звичаїв порту щодо фактичних заходів, яких необхідно вжити під час розміщення товарів на борту. Завдання із завантаженням товарів виконують стивідорні компанії. У морських перевезеннях перевізник незмінно отримує товар та завантажує товар на борт судна. Для оцінюваного товару даною компанією є ТОВ «Роял Експедишн». Відповідно до наданих документів митного оформлення, а саме довідки від 09.02.2026 №337 та Рахунку від 09.02.2026 №200 від імені ТОВ «Роял Експедишн» відсутні відомості про операції завантаження товару на борт судна в порту BALTIMORE (Сполучені Штати Америки) та митниці не заявлені. Декларантом не заявлено митниці відомості про витрати навантаження/вивантаження/обробку та пов`язані з транспортуванням партії товарів до ввезення на митну територію України партії оцінюваних товарів. Відповідно до ч. 10 статті 58 МК України витрати на навантаження, вивантаження та обробку товарів та пов`язані з транспортуванням партії товарів до ввезення на митну територію України, є обов`язковими складовими митної вартості та відповідно до ч.10 статті 58 МК України повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені. Митниці не надано договір на транспортно-експедиційне обслуговування між фірмою, яка безпосередньо здійснювала морське перевезення фірма ATLANTIC EXPRESS CORP (згідно коносаменту від 05.12.2025 № 25268651) та експедитором ТОВ «Роял Експедишн», у зв`язку з чим декларантом не надано митниці у повному обсязі документально підтверджені відомості про вартість транспортно-експедиційних послуг, які є обов`язковою складовою митної вартості відповідно до ч.10 статті 58 МК України, а документи є обов`язковими для надання митниці відповідно до статті 53 МК України; Відповідно до Тлумачень Інкотермс FOB «Франко-борт» означає, що зобов`язання щодо поставки вважається виконаним після того, як товар передано через поручні судна в погодженому порту відвантаження (в даному випадку порт BALTIMORE). Це означає, що покупець повинен нести всі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару від цього моменту. Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни що фактично сплачена або підлягає сплаті додаються складові митної вартості, серед таких складових є витрати на страхування цих товарів понесені покупцем. Згідно ч. 2 статті 53 МК України серед обов`язкових документів які декларант зобов`язаний надати для підтвердження заявленої митної вартості товарів є страхові документи та документи що підтверджують вартість страхування (якщо таке здійснювалось), однак до митниці не надано документів щодо страхування вантажу. На даний момент декларантом не надано інформацію щодо усіх складових митної вартості, а саме витрат на страхування, які відповідно до ч. 10 статті 58 МК України є обов`язковими складовими митної вартості та повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені. Митниці заявлено відомості про торгівельну марку - CLAAS. Однак, декларантом не надано митниці відповідні ліцензійні/авторські договори з власником торгівельної марки, які б встановлювали правовідносини між покупцем та продавцем щодо використання та реалізації товарів торгівельної марки CLAAS. В наданому митниці коносаменті від 05.12.2025 № 25268651 зазначено номер експортної декларації країни відправлення від 20.12.2025 № X20251205019762. Таким чином, у митниці наявні сумніви щодо достовірності відомостей, зазначених у даному документі та відсутні у повному обсязі документально підтверджені відомості про маршрут транспортування партії оцінюваного товару до ввезення на митну територію України, а відповідно до п. 1 ст. 335 та п. 2 ст. 53 МК України є необхідними для митного контролю, оскільки дата експортної декларації пізніше ніж дата коносаменту. Відповідно відомостей коносамента від 05.12.2025 № 25268651 та CMR від 03.02.2026 № б/н транспортування партії оцінюваного товару здійснювалось за маршрутом FOB - BALTIMORE (Сполучені Штати Америки)– Умань(Україна). Заявлені митниці відомості про умови поставки FOB - BALTIMORE, Китай означають, що транспортування партії оцінюваних товарів здійснювалось за логістичним маршрутом, в якому поєднані різні порти та види транспорту, що зумовлює присутність операцій з навантаження/вивантаження, зберігання та пов`язаних з транспортуванням партії оцінюваних товарів за маршрутом транспортування BALTIMORE (Сполучені Штати Америки)– Умань(Україна) за межами митної території України. Митницею встановлено, що в наданих декларантом документах, а саме довідці від 10.02.2026 № 100226-1, довідці від 09.02.2026 № 337, додатково наданому рахунку від 09.02.2026 № 200, рахунку від 11.02.2026 № б/н відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження/вивантаження та обробку оцінюваних товарів за межами митної території України. Декларантом не заявлено митниці відомості про витрати навантаження/вивантаження/обробку та пов`язані з транспортуванням партії товарів до ввезення на митну територію України. партії оцінюваних товарів. Відповідно до ч. 10 статті 58 МК України витрати на навантаження, вивантаження та обробку товарів та пов`язані з транспортуванням партії товарів до ввезення на митну територію України, є обов`язковими складовими митної вартості та відповідно до ч.10 статті 58 МК України повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені. В наданому рахунку від 11.02.2026 № б/н від імені ТОВ «ТОП АГРО ТРАНС» до договору від 25.01.2026 № 250126-1 наявні розбіжності щодо вартості наданих послуг по перевезенню вантажу, а саме – зазначено, 133000 та Двісті вісімдесят п`ять тисяч двадцять чотири гривні 32 копійки. Таким чином, митницею встановлено, що декларантом не заявлено в повному обсязі відомості, щодо транспортування партії оцінюваного товару не підтверджено документально, не визначено кількісно і достовірно. Пунктом 4.3 договору транспортного експедирування від 25.01.2026 № 250126-1 передбачено здійснення платежу за надані послуги у строки вказані в заявці. Заявка до митного оформлення не подавалась. Пунктом 4.3 договору транспортного експедирування від 01.08.2025 № 00-002418 передбачено здійснення платежу за надані послуги не пізніше фактичної дати виїзду з терміналу. Таким чином станом на 19.02.2026 декларантом не надано митниці банківські платіжні документи які підтверджували оплату за надані послуги щодо партії оцінюваного товару (послуг). Відповідно ч. 2 статті 53 МК України якщо рахунок сплачено, встановлює обов`язок декларанта надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (послуг). Станом на 19.02.2026 декларантом додатково надано наступні документи: Платіжна інструкція від 25.11.2026 № 42JBKLPB, Рахунок на оплату № 6229 від 19 лютого 2026 р, Заявка № 7176 від 26.01.2026 лист ФОП Подгорна, від 19.02.2026. 19.02.2026 о 16 год. 53 хв. декларантом проінформовано митницю, що надати додаткові документи не має можливості. Таким чином, станом на 19.02.2026 року термін надання митниці додаткових документів у декларанта зупиняється відповідно до вимог статті 255 МК України. Відповідно до положень статті 55 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування. Враховуючи наявні у митниці відомості, станом на 19.02.2026 в наданих декларантом документах на підтвердження заявленої митної вартості наявні розбіжності, які не було усунуто. Враховуючи вищевикладене, в наявних у митниці документах, які надавались декларантом на підтвердження заявленої митної вартості за основним методом (з урахуванням додатково наданих станом на 19.02.2026), відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, повноту їх включення до ціни, та відповідно, до митної вартості товарів. Наявні обставини визначені ч. 2 статті 58 МК України, які декларантом не усунуто, які унеможливлюють визначення митної вартості за основним методом. У митниці наявна інформація щодо митної вартості товарів з подібними характеристиками на рівні 98426,857664 дол. США/шт, по відношенню до оцінюваних товарів мають однакову країну виробництва, подібні за фізичними характеристиками, завдяки чому можуть виконувати однакові функції та бути комерційно взаємозамінними, які продавались на експорт в Україну у максимально наближений період з часом експорту в Україну партії оцінюваних товарів на співставних умовах поставки та комерційних рівнях, митну вартість яких було визнано митницею за МД від 07.10.2025 № 25UA100320038166U5. Відповідно до статті 64 МК України митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Отже, в результаті проведеної консультації, шляхом послідовного використання можливості застосування методів визначення митної вартості, митну вартість партії оцінюваного товару визначено за резервним методом визначення митної вартості та ґрунтується на раніше визнаній митницею митній вартості товару відповідно до положень статті 64 МК України. Для розрахунку митної вартості за резервним методом визначення митної вартості, митницею взято за основу митну вартість товарів з подібними характеристиками на рівні 98426,857664 дол. США/шт, та враховано обсяг партії оцінюваних товарів, який становить 1 одиницю. Митна вартість, визначена за резервним методом, становить: Товар №1 -98426,857664 дол. США/шт. Декларанту запропоновано визначити митну вартість партії товару за резервним методом відповідно до положень статті 64 МК України, використовуючи наявну у митниці інформацію. Джерело інформації: щодо товарів: МД від 07.10.2025 №25UA100320038166U5.».
Також митний орган прийняв Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902080/2026/000016.
Рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації позивач вважає протиправними, а тому звернувся в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі – МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).
Так, частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64 «Резервний метод» МК України).
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).
Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 МК України).
Для вирішення спору суд врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11 вересня 2020 року у справі № 820/10288/15 у подібних правовідносинах.
Верховний Суд з аналізу викладених норм зазначив, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Суд також врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05 лютого 2019 року у справі № 816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Під час надання оцінки правомірності спірного рішення про коригування митної вартості товару, суд зазначає таке.
Суд вище встановив, що для підтвердження митної вартості товару митниці позивач подав, зокрема: контракт від 19.11.2025 № 1119, Інвойс № 1120 від 19.11.2025, повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про SWIFT-переказ від 25.11.2025 № BKLPBPB0087FL на суму 45000,00 дол. США із призначенням платежу - за комбайн відповідно до контракту № 1119 від 19.11.2025, платіжну інстукцію № 42JBKLPB від 25.11.2025 із призначенням платежу - за комбайн відповідно до контракту № 1119 від 19.11.2025; документи щодо перевезення: договір транспортного експедирування № 00-002418 від 01.08.2025 від 25.08.2025, заявку № 3/2026 від 01.01.2026 про міжнародне перевезення морським транспортом, рахунок на оплату № 200 від 09.02.2026 на суму 204481,33 грн за міжнародне перевезення морським транспортом; договір на перевезення вантажів № 250126-1 від 25.01.2026, заявку № 7176 від 26.01.2026, рахунок на оплату № 6229 від 19.02.2026, Акт наданих послуг від 12.02.2026 № 112 на суму 92016 грн за перевезення вантажу до митної території України, платіжну інструкцію № 1190.
Аналіз переліку поданих позивачем документів у процедурі митного оформлення товару вказує на те, що позивач подав необхідний перелік документів для підтвердження митної вартості поставленого товару, який визначений ч. 2 ст. 53 МК України. Подані документи, на переконання суду, не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Достовірність вказаних документів обґрунтованих сумнівів у суду не викликає. У матеріалах справи відсутні докази наявності у поданих позивачем для митного оформлення документів ознак підробки, натомість вони містять відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, що була фактично сплачена за товар. Відповідач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування обставин, що надані до митної декларації документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.
Під час надання оцінки доводам, що покладені у основу спірного рішення, суд зазначає, що технічний стан імпортованого комбайну описаний у митній декларації № 26UA902080800431U2 з зазначенням такої інформації: Комбайн самохідний зернозбиральний 2010 CAT Lexion 595R, бувший у використання - 1 шт., Торгова марка: CLAAS Модель: Lexion 595R CAT Ідентифікаційний номер (VIN): 57900598, Рік виготовлення: 2010 Тип обмолоту: роторний, Тип двигуна: дизельний, Загальне напрацювання: 4967 мотогодин, комплектація: без жниварки (графа 31). Технічний стан: задні гусеничні шини зношені приблизно на 80%, мають значні потертості та тріщини. Крім того, технічний стан підтверджується листами продавця від 16.01.2026 та від 16.02.2026. З урахуванням зазначеного суд відхиляє покликання у спірному рішенні про те, що декларант документально не підтвердив технічний стан оцінюваного товару.
Суд вище встановив, що позивач подав до декларації повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про SWIFT-переказ від 25.11.2025 № BKLPBPB0087FL на суму 45000,00 дол. США із призначенням платежу - за комбайн відповідно до контракту № 1119 від 19.11.2025, платіжну інстукцію № 42JBKLPB від 25.11.2025 із призначенням платежу - за комбайн відповідно до контракту № 1119 від 19.11.2025. Платіжна інстукція № 42JBKLPB від 25.11.2025 засвідчена печаткою банківської установи та підписом уповноваженої особи, у зв`язку із чим суд відхиляє покликання у спірному рішенні про неналежне документальне підтвердження позивачем фактично сплаченої ціни товару.
Суд встановив, що аналіз наданих під час митного оформлення документів не підтверджує здійснення у спірних правовідносинах пакування у зв`язку із чим покликання відповідача у цій частині суд відхиляє, як необґрунтовані.
Щодо відсутності відомостей про числове значення витрат щодо від`єднання гусениці та колеса суд зазначає що відповідно п. 3.4 Контакту від 19.11.2025 № 1119 товар поставляється на умовах FOB (Frее оn Воаrd) Балтімор, США згідно з Інкотермс-2020.
Відповідно до Інкотермс 2020 року за умовами постачання FOB ((Free Оn Board) – франко-борт): продавець виконує своє зобов`язання щодо поставки товару, розміщуючи його на борту судна, номінованого покупцем, у названому порту відвантаження протягом погодженого часу та за умови належного повідомлення покупця. Покупець несе всі витрати пов`язані з товаром із моменту його переходу через поручні судна в названому порту відвантаження. Отже, витрати щодо від`єднання гусениці та колеса від комбайна, що здійснені до завантаження на борт судна покладаються повністю на продавця та увійшли у вартість товару. Із вказаних підстав суд також відхиляє покликання про відсутність відомостей про операції завантаження товару ТОВ «РОЯЛ ЕКСПЕДИШН» на борт судна в порту BALTIMORE (Сполучені Штати Америки).
Щодо покликань відповідача про відсутність інформації про таку складову митної вартості, як витрати на страхування, суд зазначає таке.
Суд зазначає, що згідно з правилом FOB (Free on Board) у редакції Інкотермс 2020, страхування вантажу не є обов`язковим для жодної зі сторін.
Відповідно до довідки ТОВ «ТОП АГРО ТРАНС» № 100226-1 від 10.02.2026 та довідкою ТОВ «РОЯЛ ЕКСПЕДИШН» № 337 від 09.02.2026 страхування вантажу не проводилось.
Отже, позивач не надав інформацію про вартість страхування у зв`язку із відсутністю їх понесення у спірних правовідносинах, у зв`язку з чим покликання відповідача і в цій частині суд відхиляє, як необґрунтовані.
Щодо не надання декларантом ліцензійних/авторських договорів з власником торгівельної марки, які б встановлювали правовідносини між покупцем та продавцем щодо використання та реалізації товарів торгівельної марки CLAAS, суд зазначає, що у спірних правовідносинах позивач придбав товар – комбайн, а не права на використання торгової марки.
Щодо сумнівів митниці у достовірності відомостей, зазначених у наданих документах, оскільки дата експортної декларації (20.12.2025) пізніше ніж дата коносаменту (05.12.2025), суд встановив, що експортна декларація створена 05.12.2025 (згідно з п. 1b та підтверджується номером X20251205019762 (рік, місяць, число), що на переконання суду спростовує будь-які сумніви у достовірності наданих документів.
Суд врахував, що позивач надав митному органу відомості про вартість транспортно-експедиційних послуг за міжнародне перевезення морським транспортом: договір транспортного експедирування № 00-002418 від 01.08.2025 від 25.08.2025, заявку № 3/2026 від 01.01.2026 про міжнародне перевезення морським транспортом, рахунок на оплату № 200 від 09.02.2026 на суму 204481,33 грн за міжнародне перевезення морським транспортом із порту BALTIMORE (Сполучені Штати Америки) до порту Бремерхафен (Німеччина). Крім того позивач надав відомості про вартість послуг автомобільним транспортом. Так, відповідно до CMR від 03.02.2026, після доставки товару до м. Бремерхафен, товар переданий перевізнику – ТОВ «АГРО ТРАНС» (пункт завантаження м. Бремерхафен, Німеччина, місце доставки – Умань, Україна. Правовідносини між ТОВ «РМЛ» та ТОВ «АГРО ТРАНС» врегульовані договором на перевезення вантажів № 250126-1 від 25.01.2026. Відповідно до Акту наданих послуг ТОВ «АГРО ТРАНС» здійснило перевезення вантажу із Бремерхафен (Німеччина) до митного посту «Ягодин» та із митного посту «Ягодин» до м. Умань (Україна), відповідно до якого вартість доставки до митного посту «Ягодин» складає – 92016 грн. У свою чергу аналіз задекларованої митної вартості (2236087,33 грн що є еквівалентом 51878,97 USD) вказує на включення до митної вартості імпортованого товару вартості як міжнародного перевезення морським транспортом так і послуг із доставки автомобільним транспортом до митного кордону України. Суд зазначає, що відсутність у наданих документах окремої калькуляції витрат на вивантаження товару у порту Бремерхафен (Німеччина) не може саме по собі свідчити про невключення цих витрат до митної вартості, оскільки відповідно до довідки ТОВ «ТОП АГРО ТРАНС» від 10.02.2026 № 100226-1, послуги на навантаження/розвантаження включені у вартість перевезення.
З урахуванням зазначеного суд відхиляє покликання відповідача про ненадання декларантом документально підтверджених відомостей про вартість транспортно-експедиційних послуг.
Суд відхиляє покликання відповідача про розбіжності у вартості наданих послуг по перевезенню вантажу у рахунку від 11.02.2026 № б/н від імені ТОВ «ТОП АГРО ТРАНС» до договору від 25.01.2026 № 250126-1, оскільки позивач надав заявку № 7176 від 26.01.2026, рахунок на оплату № 6229 від 19.02.2026, Акт наданих послуг від 12.02.2026 № 112, які підтверджують вартість послуг із перевезення надані ТОВ «ТОП АГРО ТРАНС» у загальній вартості 133000 грн (включно із вартістю транспортних послуг територією України).
Суд врахував, що оплату послуг ТОВ «ТОП АГРО ТРАНС» позивач здійснив 18.03.2026, що підтверджується платіжною інструкцією № 1190 від 18.03.2026 на суму 133000 грн. З урахуванням зазначеного докази оплати за транспорті послуги не могли бути надані під час митного оформлення в силу їх відсутності, що однак не спростовує обставини надання позивачем митному органу документів, що у своїй сукупності підтверджують числові значення вартості транспортних витрат, включених до митної вартості товару.
Отже, покладені у основу спірного рішення підстави суд вважає необґрунтованими.
Суд врахував, що у постанові від 05 лютого 2019 року у справі № 816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.
Суд встановив, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД від 07.10.2025 № 25UA100320038166U5.
Однак, спірне рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння всіх характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.
Відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак поставленого товару: кількості відпрацьваних мотогодин, технічного стану основних вузлів комбайна, умов поставки товару, що суттєво впливає на вартість комбайна. Крім того, суд врахував, що позивач придбав комбайн без жатки, а взята за основу для коригування митної вартості товару митна декларація не містить відомостей про те, що ціна товару у цій митній декларації визначенна без урахування жатки.
Суд зауважує, що у спірних правовідносинах контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.
Оскільки відповідач не довів правомірності коригування митної вартості товару позивача, суд дійшов висновку, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат з правничої допомоги, суд враховує таке.
У позовній заяві представник позивача просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких є витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 134 КАС України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. ч. 6-7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд врахував, що представник позивача не подав доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі 15000 грн, зокрема: додатки до договору № 522 від 23.02.2026, у яких визначається вартість гонорару (п. 2.1 Договору), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги, доказів оплати.
Суд враховував правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними, а їх розмір обґрунтованим.
Оскільки позивач у сукупності не надав належних та допустимих доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, відсутні підстави для їх стягнення на користь позивача.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно із статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Суд зауважує, що до адміністративного позову представник позивач додав документ про сплату судового збору в розмірі 5324,80 грн. Разом з тим, оскільки за подання цього позову позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 4836,26 грн (різниця митних платежів 403021,31 грн*1,5%*0,8), то саме щодо цього розміру судового збору слід вирішити питання про розподіл судових витрат. Інша частина судового збору може бути повернута, як надміру сплачена.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Черкаської митниці про коригування митної вартості товарів № UA902080/2026/200002/2 від 19.02.2026 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902080/2026/000016.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РМЛ» витрати зі сплати судового збору в розмірі 4836 (чотири тисячі вісімсот тридцять шість) грн 26 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «РМЛ» (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 24Б, нежиле приміщення 34, код ЄДРПОУ 40449976);
2) відповідач – Черкаська митниця (18001, Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Черкаси, вул. Остафія Дашковича, 76, код ЄДРПОУ 44005652).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 23.07.2026.

Суддя | Василь ГАВРИЛЮК