ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2102/26 Справа № 191/2856/26 | | Суддя у 1-й інстанції - Батуєв О.В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 липня 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу адвоката Рогозіна О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Соборного районного суду м.Дніпра від 23 червня 2026 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця командира батальону в/ч НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Соборного районного суду м. Дніпра від 23 червня 2026 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави. На підставі п.12 ч.1 ст.5 ЗУ “Про судовий збір” ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору. 
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНП/Р №1263 від 03.06.2026, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 03.06.2026 близько 20:00 год. у АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду (воєнного стану) перебував при виконанні обов`язків військової служби з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Останній був виявлений посадовими особами військової частини НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №14 від 03.06.2026 встановлено, що огляд проводився за допомогою “Алкофор 507” серійний номер IUMB80030, тест №517 від 03.06.2026 року показав результат огляду капітана ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння — 3,05‰. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Рогозін О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. В апеляційній скарзі посилається на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Так, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 ніяких заяв про визнання своєї вини не підписував, огляд на стан сп`яніння не проходив, жодних відеодоказів, які б підтверджували обставини справи та вину ОСОБА_1 надані не були. Крім того, суд першої інстанції позбавив ОСОБА_1 права на захист, оскільки розглянув справу без його участі та не повідомив належним чином про розгляд справи.
Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 та його адвокат Рогозін О.В. був повідомлений належним чином, до судового засідання не прибули, однак адвокат Рогозін О.В. надав клопотання про розгляд справи без їх участі, доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити, тому відповідно до вимог ст. 268 КУпАП відсутні перешкоди для розгляду апеляційної скарги без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.
Мотиви апеляційного суду. 
Суд апеляційної інстанції перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги за таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність, що визначено ч. 4 ст. 15 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення чотирьох окремих адміністративних правопорушень: за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів; за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідальність за ч. 3 цієї статті настає за ті самі дії, якщо вони були вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або якщо вони були вчинені в умовах особливого періоду.
Статтею 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до статті 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Дані вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Судовим розглядом встановлено, що  ОСОБА_1 03.06.2026 близько 20:00 год. у АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду (воєнного стану) перебував при виконанні обов`язків військової служби з явними ознаками алкогольного сп`яніння. 
Внаслідок зазначених подій, начальник патруля тимчасової ІНФОРМАЦІЯ_2 молодший сержант ОСОБА_2 склав стосовно капітана ОСОБА_1 протокол про військове адміністративне правопорушення ДНП/Р №1263 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу “Алкофор 507” №14 від 03.06.2026 тест №00517 встановлено, що капітан ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 3,05‰. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 
Зі змісту Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 03.06.2026 року, вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Алкофор 507 серійний номер IUMB80030, результат огляду 3,05% проміле. Даний акт складений та підписаний у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Крім того, вказаний акт було підписано ОСОБА_1 , який погодився з результатом огляду та заперечень не надходило. 
Відповідно до заяви ОСОБА_1 , яка була адресована до суду першої інстанції (а.с. 10), останній просив розглянути справу за його відсутності та визнав свою провину. 
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність досліджених доказів та викладених у них обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП повністю та об`єктивно доведена зібраними по справі доказами.
Твердження сторони захисту, щодо порушення судом першої інстанції доступу ОСОБА_1 до правосуддя суд апеляційної інстанції сприймає критично та зазначає наступне.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з матеріалами справи, судом першої інстанції справу було призначено до розгляду неодноразово, надано можливість стороні захисту ознайомитися з матеріалами провадження та підготовки до судового розгляду.
Оскаржуване рішення розглянуто без учасників провадження, однак матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників про дату, час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
При цьому, в матеріалах справи також міститься особиста заява ОСОБА_1 , в якій останній визнав свою провину та просив розглянути справу у його відсутність.
Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях наголошує, що сторона яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Більш того ст.. 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 172-20 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. 
Враховуючи вище викладене суд апеляційної інстанції не вбачає порушень в дія суду першої інстанції, які б виражались в порушені доступу до правосуддя.
Доводи апеляційної скарги, що оскаржувана постанова не містить фактично встановлених судом обставин справи, є безпідставними, оскільки фактичні обставини справи, тобто обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, визнані судом першої інстанції доведеними та підтверджені доказами, які містять матеріали справи, та які в свою чергу є належними та допустимими.
На переконання апеляційного суду, докази вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , які покладені суддею в основу постанови, були отримані з дотриманням вимог законодавства і суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Інші доводи сторони захисту не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Рогозіна Олексія Вікторовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Постанову Соборного районного суду м. Дніпра від 23 червня 2026 року, про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду        О.Ю. Іванченко