ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2026 року | м. Львів | Справа № 300/9391/25 пров. № А/857/24040/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,
суддів: Мандзія О.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львів апеляційну скаргу ТзОВ "3Д ЛЯНДІЯ" на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року, головуючий суддя – Тимощук О.Л., ухвалене у м. Івано-Франківськ, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "3Д ЛЯНДІЯ" до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач –ТзОВ "3Д ЛЯНДІЯ" звернулося в суд з позовом до ДПС України, ГУ ДПС в Івано-Франківській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 17.10.2025 року №2999 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "3Д ЛЯНДІЯ" за індивідуальним податковим номером 456081909158; зобов`язати Державну податкову службу України поновити реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ "3Д ЛЯНДІЯ" з моменту її анулювання, шляхом внесення відповідного запису до Реєстру платників податку на додану вартість із поновленням реєстраційного ліміту, облікових даних, записів, стану розрахунків інтегрованої картки та збереженням податкових показників в системі електронного адміністрування податку на додану вартість позивача, які були наявні до прийняття рішення від 17.10.2025 року №2999 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.05.2024 позивач здійснив реєстрацію платника податку на додану вартість (далі, також – ПДВ) за індивідуальним податковим номером платника ПДВ 456081909158 і з дня реєстрації здійснював господарську діяльність, у тому числі як платник ПДВ. Однак, за доводами представника позивача, відповідач 1 надіслав на адресу позивача повідомлення від 17.10.2025 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість на підставі рішення від 17.10.2025 року №2999 (далі, також – оскаржуване рішення) з підстав неподання протягом 12 календарних місяців податкової звітності з ПДВ, зазначивши як підставу підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України (далі, також – ПК України), яким передбачено, що "особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту". При цьому, представник позивача наголошує, що у період з 17.10.2024 року по 17.10.2025 року позивачем здійснювалася господарська діяльність, як платника ПДВ – мало місце придбання послуг у вигляді оренди приміщень, що підтверджується податковою накладною (далі, також – ПН), зареєстрованою 08.07.2025 року на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імік" (далі, також – ТОВ "Імік") і позивачем Договору №4 від 10 червня 2025 року. Представник позивача переконаний, що відповідач 1, при прийнятті оскаржуваного рішення, не врахував норму пункту 198.6 статті 198 ПК України якою передбачено, що податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Таким чином, представник позивача вважає, що наявність факту придбання послуги за договором оренди у липні 2025 року дозволяло ТОВ "3Д ЛЯНДІЯ" здійснити коригування податкових накладних на протязі 365 днів від дня складання ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних. З огляду на викладене, представник позивача стверджує, що відповідач 1 безпідставно дійшов до висновку про відсутність факту постачання/придбання товарів/послуг у період з 17.10.2024 роек по 17.10.2025 року, оскільки наявні за вказаний період придбання товарів/послуг підтверджується наданими до матеріалів справи документами.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ТзОВ "3Д ЛЯНДІЯ" оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що зазначались ним у поданому адміністративному позові, однак безпідставно не взяті до уваги судом попередньої інстанції.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ "3Д ЛЯНДІЯ" 01.05.2024 року здійснило реєстрацію платника податку на додану вартість за індивідуальним податковим номером платника ПДВ 456081909158.
Згідно з довідкою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 08.10.2025 року №689/09-19-04-01/45608194 про результати аналізу даних АІС "Податковий блок" щодо подання та/або неподання платником ПДВ до податкового органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців, відповідач 1, в результаті подання позивачем протягом 12 послідовних податкових місяців органу податкової служби декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, дійшов до висновку, про те, що ТОВ "3Д ЛЯНДІЯ" підлягає виключенню з реєстру платників ПДВ відповідно до підпункту "г" пункту 184.1 статі 184 ПК України.

Далі, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області прийняло рішення від 17.10.2025 року №2999 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість щодо ТОВ "3Д ЛЯНДІЯ" (код 45608194).
Листом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 22.10.2025 року №15332/6/09-19-04-01-06, ТОВ "3Д ЛЯНДІЯ" повідомлено про те, що відповідно до підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України реєстрацію платника ТОВ "3Д ЛЯНДІЯ" анульовано.
Вважаючи протиправним рішення Головного управління ДПС в Івано Франківській області від 17.10.2025 року №2999 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "3Д ЛЯНДІЯ" (код ЄДРПОУ45608194) за індивідуальним податковим номером 456081909158, позивач звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, матеріалами справи підтверджується подання позивачем протягом 12 послідовних податкових місяців податкових декларацій, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, враховуючи відсутність будь-яких доказів здійснення такої діяльності у встановленому законом порядку, податковий орган мав передбачені підпунктом "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Податковий кодекс України відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 49.2 статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності. Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів України Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".
Пунктом 49.4 статті 49 ПК України встановлено, що податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Статтею 184 ПК України визначено порядок та підстави анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.
Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Згідно з пунктом 184.2 статті 184 ПК України Анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті "а" пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах "б"-"з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.
Анулювання реєстрації здійснюється на дату, зокрема, прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації.
Відповідно до пункту 184.3 статті 184 ПК України контролюючий орган анулює реєстрацію особи як платника податку, який подав заяву про анулювання реєстрації, якщо встановить, що він відповідає вимогам пункту 184.1 цієї статті.
Пунктом 184.10 статті 184 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган, який прийняв самостійне рішення про анулювання реєстрації платника податку, зобов`язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.
Згідно з пунктами 184.5 та 184.6 статті 184 ПК України з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних. У разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.
Аналогічні за змістом приписи закріплені у Положенні про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2014 №1130 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2014 року за №1456/26233 (далі - Положення № 1130), яке розроблене відповідно до розділів I, II, V, XIV, XVIII ПК України та інших нормативно-правових актів, визначається порядок: реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації/анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру.
Згідно з пунктом 5.5 Положення № 1130 контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.
Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей).
Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку) (підпункт 3 абзацу 3 пункту 5.5. Положення 1130).
Відповідно до пункту 5.6 Наказу №1130 за наявності зазначених підтверджуючих документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.
Отже, анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України можливе за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.
Відповідний правовий висновок викладений Верховним Судом неодноразово, зокрема, у постановах від 30 квітня 2024 року у справі №160/12823/23, від 12 вересня 2024 року у справі №400/10114/23, від 17 вересня 2024 року у справі №280/10300/23, від 07 січня 2025 року у справі №160/7847/24, від 19.06.2025 року у справі № 160/23059/24.
Як слідує з матеріалів справи, що оскаржуване рішення прийняте з підстав того, що платник податку на додану вартість протягом 12 податкових місяців подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість (податковий розрахунок), яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, що підтверджено довідкою відділу аналітичної роботи управління оподаткування юридичних осіб від 08.10.2025 року №689/09-19-04-01/45608194 про результати перевірки подання та/або неподання платником ПДВ до податкового органу декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців.
Платник подавав за податковий період з вересня 2024 року по серпень 2025 року податкові декларації з податку на додану вартість з показниками, що свідчать про відсутність постачання/придбання товарів здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0,00 грн.
Так, в матеріалах справи наявна вищевказана довідка від 08.10.2025 року №689/09-19-04-01/45608194 про подання та/або неподання платником ПДВ до податкового органу декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців, якою підтверджується, що з вересня 2024 року по серпень 2025 року позивачем подані декларації з ПДВ з відсутнім обсягом поставок та/або придбання.
Колегія суддів зазначає, що подання до податкового органу декларацій з податку на додану вартість з обсягом оподатковуваних операцій 0,00 грн. в період з вересня 2024 року по серпень 2025 року позивачем не заперечується.
Доводи апелянта про те, що протягом цього періоду він здійснював господарські операції, а саме придбавав послуги з оренди приміщень, що підтверджується податковою накладною, зареєстрованою 08.07.2025 року на підставі договору № 4 від 10.06.2025 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Імік» і позивачем, колегія суддів вважає безпідставними та зазначає таке.
Відомості про отримання сум податкового кредиту за цією операцією у податкових деклараціях за період із вересня 2024 року по серпень 2025 року позивач не зазначав. 
Крім того, сам лише факт здійснення господарської діяльності щодо придбання та продажу товару (послуг), складання видаткових та податкових накладних, їх реєстрація в ЄРПН не призводить до автоматичного декларування сум ПДВ за такими накладними і не звільняє позивача від податкового обов`язку своєчасно подавати до контролюючого органу декларації з ПДВ, відображати обсяги оподатковуваних операцій за місяць для нарахування та сплати податку, а невиконання позивачем такого обов`язку протягом 12 послідовних податкових місяців є обов`язковою підставою для анулювання реєстрації позивача, як платника ПДВ на підставі пп.«г» п.184.1 ст.184 Кодексу.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що наявність незадекларованих оподатковуваних операцій належить до сфери відповідальності підприємства, тоді як подання протягом 12 послідовних податкових місяців декларацій, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів (послуг), є зовнішнім об`єктивним фактом, що вказує на відсутність господарської діяльності та невиконання платником ПДВ обов`язків, визначених ПК України, і становить достатню підставу для анулювання реєстрації платника ПДВ
Вимоги ст. 184 Кодексу анулювання свідоцтва платника ПДВ пов`язують виключно з даними податкової звітності, а не з даними інформаційних систем ДПС. Вказаною нормою не встановлено ані обмежень, ані застережень у підставах анулювання платника ПДВ.
За наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податковий орган мав передбачені підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України підстави для анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ТзОВ «3Д ЛЯНДІЯ» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року у справі №300/9391/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя | | Л. Я. Гудим
судді | | О. П. Мандзій
| | Т. В. Онишкевич