Справа № 576/626/26
Провадження № 2/576/492/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2026 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Сапона О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
16.03.2026 р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 23.05.2025 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 9081198. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 10 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п.2.1. п.2 кредитного договору, кошти надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті позичальника. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Також зазначає, що 16.01.2026 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 16012026, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16.01.2026 року до договору факторингу № 16012026 від 16.01.2026 р. позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 27360 грн., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 10560,00 грн. - заборгованість за відсотками; 10800,00 грн.- заборгованість за пенею, штрафами. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати.
Цього ж дня за результатами автоматизованого розподілу вищезазначену справу було передано до провадження судді Усенко Л.М.
18 березня 2026 року ухвалою судді Усенко Л.М. відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу позивачем була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу судом був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.
26.08.2026 р. на підставі проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: у зв`язку з увільненням від виконання посадових обов`язків зі здійснення правосуддя (призовом на військову службу під час мобілізації) судді Усенко Л.М., справу передано до мого провадження. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідач 30.03.2026 р. отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі. У встановлений судом строк відзив на позов не подав.
За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 23.05.2025 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 9081198 про надання споживчого кредиту (а.с. 12-20). 
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора – С7390 і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 10 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін (а.с. 20).
За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в гривні у сумі 4000,00 грн.; строк кредиту – 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів; стандартна процентна ставка – 1,0% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору; орієнтована реальна річна процентна ставка за весь строк користування кредитом – 2333,95% річних; орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору – 18400,00 грн. (а.с. 12 зворот - 13).
При цьому, суд зазначає, що кредитний договір містить інформацію про узгодження сторонами реквізитів банківського рахунку, на який первісний кредитор мав перерахувати кошти – НОМЕР_1 (п. 2.1 договору).
Сторонами також погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 9081198 від 23.05.2025 р., який також підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором С7390 (а.с. 20 зворот - 21). 
До матеріалів справи долучено паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з врахуванням побажань споживача (сума кредиту 4000,00 грн.; строк кредитування, інформація стосовно орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, який підписаний відповідачем електронним підписом – одноразовим ідентифікатором Р7417 (а.с. 27-29).
Факт перерахування відповідачу грошових коштів на картку № НОМЕР_1 , підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек» № 20260119-1.1 від 19.01.2026 р., відповідно до якого, 23.05.2025 р. о 16:13:07 год. були перераховані кошти у розмірі 4000,00 грн., призначення платежу: виконання фінансових зобов`язань відповідно до укладеного договору № 9081198від 23.05.2025 р. (а.с. 34). 
04.06.2025 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору № 9081198 про надання споживчого кредиту від 23.05.2025 р., відповідно до умов якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000,00 грн., в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 6000,00 грн., стандартна процентна ставка – 1,00% в день; орієнтована реальна річна процентна ставка за весь строк користування кредитом – 2353,13% річних; орієнтована загальна вартість кредиту – 27360,00 грн. (а.с. 22). 
Вказану додаткову угоду підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора – А1181 і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 9 додаткової угоди, реквізити та підписи сторін (а.с. 22 зворот).
Відповідачем 04.06.2025 р. підписано паспорт споживчого кредиту, а також погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 від 04.06.2025 р. до договору про надання споживчого кредиту № 9081198 від 23.05.2025 р., яка підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором НОМЕР_2 (а.с. 23-24, 25-26).
За змістом листа ТОВ «Пейтек» № 20260119-1.1 від 19.01.2026, ТОВ «Пейтек Україна» є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг. Відповідно до отриманої ліцензії від Національного банку України (раніше 29.05.2023 № 21/990-РК). Товариство надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Між товариством та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 190122-1 від 19.01.2022 р. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Авентус Україна» 04.06.2025 р. о 13:51:03 год. на суму 2000,00 грн., електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , призначення платежу: виконання фінансових зобов`язань відповідно до укладеного договору № 9081198 від 04.06.2025 р. (а.с. 33).
У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 16.01.2026 р. становить 27360,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданого первісним кредитором (а.с. 35-40).
Судом також встановлено, що 16.01.2026 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 16012026, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 41-45, 46-47).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 16012026 від 16.01.2026 р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 9081198 в сумі 27360,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10560,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 10800,00 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с. 48).
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 16.01.2026 р. позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, позивач наділений правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 9081198 від 23.05.2025 р.
Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено статей 549, 611 Цивільного кодексу України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Пунктами 5 та 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1088 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
А згідно приписів ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Отже, факт укладення кредитного договору належним чином підтверджений та відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Договір містить усі істотні умови, необхідні для даного виду правочину, а відтак, враховуючи його особисте підписання відповідачем, його умови були відомі останньому. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування.
Досліджені у справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання первісний кредитор виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконав.
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 6000,00грн. основного боргу та 10560,00 грн. процентів є обґрунтованими і підлягають стягненню з відповідача.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею, штрафами, суд зазначає наступне.
Так, Указом Президента України N 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, пунктом 2 частини 3 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Загальновизнаним є факт, що Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений та продовжує діяти на час розгляду справи.
Враховуючи те, що заборгованість за пенею, штрафами у відповідача за кредитним договором № 9081198 від 23.05.2025 р. виникла у період дії в Україні воєнного стану, суд вважає, що вказана заборгованість у розмірі 10800,00 грн. стягненню з відповідача не підлягає, а тому, в цій частині позову слід відмовити.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню в розмірі 16560,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість кредитом, 10560,00 грн.- заборгованість за відсотками.
Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на 60,53% (16560х100:27360=60,53%), то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1611,56 грн. судових витрат по оплаті судового збору (2662,40х60,53:100=1611,56). 
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 141, 178, 274-279, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщена особа– АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», розташованого по вул. Лісова, буд. 2 у м. Бровари Київської області, код ЄДРПОУ 35625014, заборгованість за кредитним договором № 9081198 в сумі 16560,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1611,56 грн. витрат по сплаті судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В.Сапон