Справа № 758/12961/25 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)

12 лютого 2026 року         м. Київ 

Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючої судді Левицької Я.К.,
за участю секретаря судового засідання Новіцької О.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулось до Подільського районного суду міста Києва із позовом про стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 199 495 грн 57 коп. як відшкодування витрат, заподіяних товариству, а також судового збору в сумі 3 028 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 13.09.2022 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір страхування наземного транспорту № 408/22-Тз/П3, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 . 
08.08.2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Згідно з постановою Подільського районного суду міста Києва по справі № 758/10750/24 від 15.10.2024 року винним у вчиненні вищезазначеного ДТП було визнано ОСОБА_1 .
Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 20453 від 26.09.2024 року, наданого ТОВ «ЕАК «Довіра» вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 361 293, 07 грн, при цьому вартість відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу становить 322 482,88 грн. Проте, відповідно до рахунку № М_СчТ023750 від 14.08.2024 року, наданого ТОВ «Автоград», вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 361 293,07 грн.
З огляду на викладене, відповідно до умов договору страхування, позивач поніс збитки в розмірі 356 295, 57 грн (з врахуванням прямого врегулювання збитків).
Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО», останнє компенсувало за програмою прямого врегулювання суму у розмірі 156 800 грн, відповідно до страхового акта № 109.01431124-1 від 26.08.2024 року. Таким чином не виплаченою залишається частина у розмірі 199 495,57 грн, яка підлягає відшкодуванню з винної особи, тобто з відповідача. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із даним позовом. 
Ухвалою суду від 01.09.2025 року позовну заяву ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. 08.01.2026 року подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у його відсутності та ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.
Судом враховано рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду сторони позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 08.08.2024 року о 17 год. 20 хв. в м. Київ, по вул. Братська, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу в русі транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки.
Згідно з постановою Подільського районного суду міста Києва по справі № 758/10750/24 від 15.10.2024 року винним у вчиненні вищезазначеного ДТП було визнано ОСОБА_1 .
На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність потерпілої особи - власника транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована за договором добровільного страхування наземного транспорту № 408/22-Тз/П3 від 13.09.2022 року укладеним із ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (далі - Договір № 408/22-Тз/П3).
Відповідно до п. 24.1.4 Договору № 408/22-Тз/П3 при настанні страхового випадку Страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк згідно з розділом 27 Договору. 
Згідно з п. 24.3.9 Договору № 408/22-Тз/П3 Страховик має право у разі настання страхового випадку визначити Страхувальнику станцію технічного обслуговування для усунення пошкоджень, завданих ТЗ, шляхом зазначення цієї інформації у Акті огляду ТЗ та складати Кошторис збитків на підставі даних цієї СТО (за умови виплати страхового відшкодування «На базі СТО на вибір Страховика» згідно з розділом 17 договору).
Після виплати страхового відшкодування Страховик має право пред`являти право вимоги відшкодування збитків до осіб, що винні в настанні страхового випадку (п. 24.3.11 Договору № 408/22-Тз/П3).
Згідно з п. 25.1.8 Договору № 408/22-Тз/П3у разі настання передбаченої у п. 22. Договору події, що може бути визнана страховим випадком, Страхувальник зобов`язаний надати представнику Страховика пошкоджений ТЗ для огляду та складання Акту огляду ТЗ протягом 2 робочих днів з моменту письмового повідомлення Страховика про подію (шляхом письмового повідомлення про місцезнаходження пошкодженого ТЗ для його огляду), в тому числі надати ТЗ для додаткового огляду в місце, зазначене Страховиком, зокрема, але не виключно, на підприємство, яке має спеціалізоване обладнання для такого огляду, крім випадків його викрадення.
09.08.2024 року водій транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який був учасником зазначеного ДТП, звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу № справи 006.01430924.
Також, 09.08.2024 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про пряме врегулювання в рамках Угоди про пряме врегулювання збитків (від 25.03.2016 р.) № справи 109.01431124.
Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 20453 від 26.09.2024 року, наданого ТОВ «ЕАК «Довіра» вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 361 293, 07 грн, при цьому вартість відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу становить 322 482,88 грн. 
Проте, відповідно до рахунку № М_СчТ023750 від 14.08.2024 року, наданого ТОВ «Автоград», вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 361 293,07 грн. При цьому, до розрахунку загальної суми страхового відшкодування, яка підлягає виплаті, включено франшизу (4 997,50 грн), відтак сума до відшкодування становить 356 295, 57 грн.
Відповідно до страхового акту № 006.01430924-1 від 26.08.2024 року, розрахунку страхового відшкодування від 26.08.2024 року та платіжної інструкції № 40995461 від 17.08.2024 року сума страхового відшкодування, яка сплачена ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ТОВ «Автоград» становить 199 495,57 грн.
На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винної особи - водія «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 була застрахована Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» (страховий поліс № ЕР 218436121), згідно якого ліміт за шкоду майну - 160 000 грн, франшиза - 3 200 грн.
Відповідно до страхового акту № 109.01431124-1 про «Про «Пряме врегулювання збитку» від 26.08.2024 року сума страхового відшкодування, яка сплачена АТ «Страхова компанія «ІНГО» на користь ТОВ «Автоград» становить 156 800 грн.
Отже, позивач просить стягнути із відповідача витрати, понесені на відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу у загальному розмірі 199 495,57 грн (356 295,57-156800).
Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим суб`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку.
Крім того, на момент проведення страхового відшкодування діяли положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, згідно з ст. 29 зазначеного закону передбачалось, що у разі пошкодження чи знищення дороги, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху та іншого майна, ніж транспортний засіб, страхова (регламентна) виплата визначається в розмірі матеріальних збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, визначеному страховиком (МТСБУ) відповідно до положень законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні чи суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем, судовим експертом на замовлення страховика (МТСБУ), а у випадку, передбаченому частиною четвертою статті 31 цього Закону, - потерпілої особи або за домовленістю між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою.
У відповідності до вимог ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Як зазначає Верховний Суд України в листі від 19.07.2011 р., перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.
У спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду України № 6-112ц13 від 25.12.2013 р.
Отже, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіцієнту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу тощо, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.
Таким чином, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» набуло права зворотної вимоги до відповідача у справі.
Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди з винуватця ДТП.
Матеріалами справи встановлено всі складові деліктного зобов`язання як щодо розміру матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, так і щодо суб`єкта правопорушення - відповідача по справі ОСОБА_1 та причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та завданими позивачу матеріальними збитками.
При вирішенні даного спору суд керується вимогами ст.1192 ЦК України, відповідно до якої: якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
З приводу механізму визначення розміру заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспортного засобу, Верховний Суд у постанові №911/482/17 від 20 березня 2018р. зазначив: «Суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.
У конкретному випадку пошкоджений автомобіль, належний ОСОБА_2 , було відремонтовано в ТОВ «Автоград» на суму 361 293,07 грн. Враховуючи компенсацію за програмою прямого врегулювання та суму франшизи сума у розмірі 199 495,57 грн є реальним розміром збитків, що підлягають відшкодуванню в розумінні статті 1192 ЦК України.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача завданих збитків у розмірі 199 495,57 грн, а тому стягує з відповідача на користь позивача вказану суму.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 62544255 від 30.06.2025 про сплату судового збору за подання позову в сумі 3 028 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі ст. 2, 12, 13, 81,141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» кошти в сумі 199 495 (сто дев`яносто дев`ять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн 57 коп. як відшкодування витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», код ЄДРПОУ 33908322, адреса: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя     Я.К. Левицька