Справа № 169/625/26 
Провадження № 3/169/559/26 

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2026 року селище Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Хвіц Г.Й.,
розглянувши матеріали, які надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , неодруженого, офіційно непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , притягався до адміністративної відповідальності 12 грудня 2025 року за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ :

19 червня 2026 року о 21 годині 27 хвилин ОСОБА_1 , повторно протягом року всупереч підпункту “а” пункту 2.9 Правил дорожнього руху України керував по вул. Шкільна в с. Селець Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області належним йому електровелосипедом марки "Crosser E-Delta", без номерного знака, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. 
ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо його не карати. Крім того вказав, що посвідчення водія будь-якої категорії йому не видавалося.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов такого висновку.
Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.
Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.
Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: порушив вимоги підпункту “а” пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, встановлена частиною другою статті 130 КУпАП.
Відповідно до вимог частини другої статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Крім повного визнання вини самим правопорушником, його вина у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення в повному обсязі доводиться матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 697593 від 19 червня 2026 року з відміткою про визнання порушником своєї вини, результатами огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння технічним приладом «Drаger Алкотест» 6820 від 19 червня 2026 року та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якими ОСОБА_1 був ознайомлений та з результатами огляду на стан сп`яніння згоден, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 19 червня 2026 року, розпискою до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 697593 від 19 червня 2026 року про відсторонення ОСОБА_1 від керування будь-яким транспортним засобом та зобов`язання останнього не керувати будь-яким транспортним засобом до повного витвереження, ДВД диском із записом, який свідчить про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, копією постанови Турійського районного суду Волинської області від 12 грудня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною першою статті 130 КУпАП.
Таким чином, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, в цьому випадку є щире розкаяння винного.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, не встановлено. 
Санкція частини другої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста - машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Враховуючи норми ПДР України, особа, яка керує транспортним засобом і не має посвідчення водія відповідної категорії, не є водієм в розумінні пункту 1.10 ПДР України.
Як видно з довідки-відгуку Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, що згідно баз даних ІКС ІПНП України ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалося.
З цих підстав ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом без посвідчення водія, підлягає адміністративній відповідальності за частиною другою статті 130 КУпАП як особа, що повторно протягом року керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та відносно нього можливо застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу.
А тому, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, та особу порушника, який є особою молодого віку, враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність, та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що він посвідчення водія будь – якої категорії не отримував, та виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, суддя дійшов висновку, що в цьому випадку до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України “Про судовий збір” з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави 665 гривень 60 копійок судового збору.
Керуючись статтями 33, 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до частини першої статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк стягнути з ОСОБА_1 на підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові, – в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя