Справа № 606/315/26 

Рішення
Іменем України 
08 липня 2026 року м.Теребовля
головуючого судді Малярчука В.В.,
та присяжних Смільського Т.С., Сулими Т.Б.,
при секретарі Зіньковській Н.Д.,
за участю представника заявниці ОСОБА_1 - адвокатки Мороз І.М.
представника особи, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатною ОСОБА_2 - адвокатки Кобринчук О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля справу за заявою представниці заявниці ОСОБА_1 – адвокатки Мороз Ірини Мирославівни, заінтересована особа: орган опіки і піклування Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області, особа відносно якої розглядається справа ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Мороз І.М. звернулася в суд із заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 недієздатною та призначити опікуном ОСОБА_1 .
В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що заявниця ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , яка за станом здоров`я не може самостійно обходитись без постійної сторонньої допомоги, не здатна самостійно реалізовувати свої права та виконувати обов`язки. ОСОБА_2 хворіє із діагнозом: важка розумова відсталість, страждає аномалією інтелектуального розвитку у вигляді глибокої розумової відсталості, що сягає рівня вираженого недоумства. Внаслідок психічної хвороби не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому повинна бути визнаною недієздатною та її опікуном слід призначити заявницю.
У судовому засіданні заявниця та її представник підтримали подану заяву та просили її задовольнити. Заявник підтвердив, що здійснює за ОСОБА_2 постійним догляд.
Представник особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною адвоката Кобринчук О.М. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення поданої заяви, зазначила, що призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , яка страждає на важка розумова відсталість, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, буде відповідати інтересам останньої.
Представник заінтересованої особи органу опіки і піклування Теребовлянської міської ради у судовому засіданні вказав, що визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення над нею опіки з призначенням опікуном заявницю ОСОБА_1  буде відповідати інтересам ОСОБА_2 .
Заслухавши учасників, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 . Має дочку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка також зареєстрований та проживає вищезазначеною адресою.
ОСОБА_2 , відповідно до довідки огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААГ №239102 від 29.12.2022 є особою з інвалідністю першої групи «А» - довічно. Потребує постійного стороннього догляду.
Відповідно довідки виданої Теребовлянською міською лікарнею поліклінічне відділення № 32 від 18.02.2026 - ОСОБА_2 перебуває під наглядом лікаря психіатра. Діагноз важка розумова відсталість.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 310 від державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , страждає аномалією інтелектуального розвитку у вигляді глибокої розумової відсталості, що сягає рівня вираженого недоумства.
Внаслідок психічної хвороби не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Єдиним близьким родичем, який проживає разом із ОСОБА_2 , та бажає опікуватись нею, є її матір ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 , відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», станом на 17.02.2026 р. притягнення до кримінальної відповідальності - відсутні, не знятої чи непогашеної судимості не має, відомості про розшук - відсутні (Витяг ФОВА -005639992).
Відповідно до довідки N?32 від 18. 02. 2026 року, виданої Теребовлянською міською лікарнею, поліклінічне відділення, ОСОБА_1 на диспансерному обліку не знаходиться ознак психічного захворювання не виявляє.
Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 16/14-08/06 від 17 лютого 2026 року комісія встановила, що ОСОБА_1 проживає разом із своєю дочкою ОСОБА_2 , яка є інвалідом І групи А та дійсно потребує постійного стороннього догляду. Зі слів сусідів, цей догляд здійснює на постійній основі її мати ОСОБА_1 .
Також відповідно до Акту обстеження матерійно-побутових умов сім?ї майбутнього опікуна (піклувальника) №30/12-06 від 25.05.2026 року встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом з дочкою ОСОБА_2 , здійснює за нею догляд, допомагає у побутових справах. Призначення ОСОБА_1 опікуном буде відповідати найкращим інтересам ОСОБА_2 , оскільки вона є єдиним близьким родичем.
Враховуючи вищевикладене та керуючись нормами Цивільного кодексу України. Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти і науки України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 р. за № 34/166/131/88, опікунська рада з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) при виконавчому комітеті Теребовлянської міської ради визнає доцільним призначити ОСОБА_1 опікуном над її недієздатною дочкою ОСОБА_2 .
Згідно висновку Опікунської ради Теребовлянської міської ради щодо доцільності призначення громадянки ОСОБА_1 , опікуном над дочкою ОСОБА_2 особою з інвалідністю І групи «А», потребує стороннього догляду Опікунської ради Теребовлянської міської ради вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над дочкою ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю І групи «А», із діагнозом: важка розумова відсталість, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
За вказаних обставин до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права.
Статтею 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Відповідно до частини першої статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
Згідно з статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.
Відповідно до частини першої статті 298 Цивільного процесуального кодексу України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.
Таким чином, з огляду на наданий висновок вбачається, що дійсно ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати останнього недієздатним.
Відповідно до частини першої статті 41 Цивільного кодексу України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.
Аналізуючи при цьому як норми Цивільного кодексу України так і Цивільного процесуального кодексу України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.
Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.
Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 Цивільного кодексу України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 (далі Правила).
Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
У відповідності до приписів статті 67 Цивільного кодексу України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.
Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Згідно з частиною третьою статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.
Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).
Що стосується тлумачення поняття «близькі родичі», то виходячи з вимог ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.
Як вбачається із матеріалів справи заявниця ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2 , тобто є її близьким родичем.
В силу частини першої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над його батьком. Орган опіки та піклування вважає можливим призначити заявника опікуном.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки і піклування Теребовлянської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі.
В силу положень частин п`ятої та шостої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.
Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
При ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (частина сьома статті 294 Цивільного процесуального кодексу України).
Керуючись статтями 12, 13, 259, 264-265, 293-294, 295-300, 339-342, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки і піклування Теребовлянської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна задовольнити.
Визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та встановити над нею опіку.
Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 .
Визначити строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною тривалістю два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.
Роз`яснити заявниці ОСОБА_1 положення статті 300 ЦПК України, відповідно до якого скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Малярчук
Присяжні Т.С. Смільський 
Т.Б. Сулима