Справа № 462/2679/26 
Провадження 2/465/4113/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
06.07.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м.Львова
у складі: головуючого судді Мигаль Г.П.
при секретарі судового засідання Білінській С.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в поряду регресу, -
в с т а н о в и в :
позивач звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_1  про відшкодування шкоди в порядку регресу, просив стягнути з відповідача витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 10458 грн та судові витрати.
В обґрунтування позову вказує, що 12.02.2025 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Nissan», д.н.з. « НОМЕР_1 », допустив зіткнення з транспортним засобом «Citroen», державний номерний знак « НОМЕР_2 ». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Nissan», д.н.з. « НОМЕР_1 » була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 222195827. 
Відповідно до Постанови Франківського районного суду м. Львова від 08.04.2025 у справі №465/1460/25 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та 122-4 КУпАП.
Страхувальник звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі вищезазначеного страхового акту ПрАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 10456,00 грн.
Оскільки відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди покинув місце ДТП, то у ПрАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія.
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 07.05.2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про причини не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. 
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України.
Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.
Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 12.02.2025 о 14:20 год. у м. Львові на вул. Наукова, 35а, керуючи транспортним засобом Nissan Primera д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Citroen Xsara Picaso д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив пункт 13.1 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 12.02.2025 о 14:20 год. у м. Львові на вул. Наукова, 35а, керуючи транспортним засобом Nissan Primera д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, не залишився на місці пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції, чим порушив п.2.10а ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 - 4 КУпАП
Відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 08.04.2025 у справі №465/1460/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та 122-4 КУпАП.
Власник транспортного засобу Citroen Xsara Picaso д.н.з. НОМЕР_2  ОСОБА_3 звернулася до ПАТ «Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС» із заявою про страхове відшкодування за полісом Серія ЕР №222195827.
ПАТ «Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС» було виплачено страхове відшкодування власнику транспортного засобу Citroen Xsara Picaso д.н.з. НОМЕР_2  у розмірі 10456 грн., що підтверджується страховим актом №1291/16973/59/25 від 01.05.2025 та платіжною інструкцією №150 від 01.05.2025. 
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Nissan», д.н.з. « НОМЕР_1 » застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 222195827. 
Згідно з абзацом «в» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (в редакції закону № 3045-VI від 17.02.2011, чинним на момент вчинення ДТП): «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Факт залишення місця ДТП водієм автомобіля Nissan Primera д.н.з. НОМЕР_1 підтверджується постановою Франківського районного суду м. Львова від 08.04.2025 у справі №465/1460/25.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею ст. 1187 ЦК України діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як передбачено ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; регрес застосовується після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди.
Статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Згідно зі ст. 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що для відшкодування шкоди в порядку регресу наявні правові підстави, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 , а також те, що відповідач залишив місце ДТП, що встановлено постановою Франківського районного суду м. Львова від 08.04.2025 у справі №465/1460/25, яка набрала законної сили, ПАТ «Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС» сплатило власнику транспортного засобу Citroen Xsara Picaso д.н.з. НОМЕР_2  страхове відшкодування у розмірі 10456 грн, відповідно ПАТ «Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС» має право подати регресний позов, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст.10, 12, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 354 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в поряду регресу, задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" завдані збитки в розмірі 10456 (десять тисяч чотириста п`ятдесят шість гривень) грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" судові витрати у виді судового збору в розмірі 2662,40 грн. 
Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», ЄДРПОУ 31650052, адреса: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31
Відповідач:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса:  АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 06.07.2026 року.

Головуючий суддя        Г.П. Мигаль