Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Харків 
13 липня 2026 року №520/18285/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді – Лариси Мар`єнко, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у судове засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 
В С Т А Н О В И В:
Позивач – ОСОБА_1 , звернувся через ЄСІСТ "Електронний суд" до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №204950024735 від 16.01.2025 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 ;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи з 20.04.2001 по 27.10.2004 та з 28.10.2004 по 31.03.2008;
3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 05 січня 2025 року та провести відповідні виплати.
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 16.01.2025 №204950024735 відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Так, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 20.04.2001 по 27.10.2004 згідно довідки №17 від 14.02.2007 та з 28.10.2004 по 31.03.2008 згідно довідки №9 від 01.04.2008, оскільки форма довідок не відповідає Додатку №5 (не завірені належним чином – відсутній підпис бухгалтера). Вважаючи таке рішення відповідача протиправним та незаконним, таким, що порушує права позивача на пенсійне забезпечення, звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання, надано відповідачу час для надання відзиву на позовну заяву, позивачу – відповідь на відзив.
Представник відповідача надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому не погодився з позовними вимогами, вважає їх безпідставними, посилаючись на те, що рішення від 16.01.2025 №204950024735 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зумовлене відсутністю необхідного страхового стажу на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії. Отже, прийнято в порядку, межах та у спосіб, визначений чинним законодавством України. 
Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій заперечував проти доводів представника відповідача, вказуючи на помилковість його аргументів, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.
Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2023 №1058-ІV, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі – Порядок №22-1), заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.
Рішенням від 16.01.2025 №204950024735 відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, підтвердженого в установленому законом порядку.
Також в рішенні зазначено: вік заявника 50 років 04 дні. 
Страховий стаж становить 41 рік 05 місяців 10 днів (в т.ч. додаткові роки за роботи за списком №1 – 9 років). 
Пільговий стаж за списком №1 становить 09 років 08 місяців 09 днів.
До пільгового стажу не зараховано: періоди роботи з 20.04.2001 по 27.10.2004,згідно довідки №17 від 14.02.2007 та період з 28.10.2004 по 31.03.2008, згідно довідки №9 від 01.04.2008, оскільки форма довідок не відповідає Додатку №5, а саме довідки не завірені належним чином – відсутній підпис бухгалтера. Довідки потребують перевірки на відповідність первинним документам.
Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з не зарахуванням до пільгового стажу вказаних періодів роботи протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
За змістом ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
За умовами частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року не менше 32 років.
Поряд з тим пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників передбачена статтею 114 Закону №1058-IV.
Так відповідно до частини першої статті 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За приписами пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, жінкам на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що призначення пенсії за віком на пільгових умовах є додатковою соціальною гарантією для осіб, які зокрема виконували певні професійні функції на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах за Списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731; далі - Порядок №383).
Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).
Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.
Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які були чинні у спірний період роботи позивача, затверджені: постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 (діяв з 16 січня 2003 року по 01 серпня 2016 року).
Згідно зі Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, право на пенсію за віком на пільгових умовах за посадою апаратника очищення рідини та апаратника перегонки передбачене розділом 8, позицією 4.2а, а посада майстра виробничої дільниці цеху переробки бензолу та газового конденсату - розділом 8, позицією 8А2б.
Суд зазначає, що згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18.06.1996 року, ОСОБА_1 в періоди роботи:
з 20.04.2001 по 31.10.2003 працював на посаді апаратника очищення рідини 5 розряду в цеху по переробці бензолу та газового конденсату в ТОВ "Технологія" (наказ від 20.04.2001 №134-к);
з 01.11.2003 по 27.10.2004 – переведений на посаду апаратником перегонки в ТОВ "Технологія" (наказ від 01.11.2003 №12);
з 28.10.2004 по 31.03.2008 – майстром виробничої дільниці цеха переробки бензолу та газового конденсату на ТОВ компанія "Технологія" (наказ від 28.10.2004 №28-к).
Також трудова книжка містить запис про те, що згідно наказу №37/2-П від 19.08.2005 робоче місце "майстер виробничої дільниці" атестоване та відповідає показникам факторів виробничого середовища за Списком №1, розділ 8.
Дані обставини додатково підтверджуються довідками №17 від 14.02.2007, видана ТОВ "Технологія" та №9 від 01.04.2008, видана ТОВ компанія "Технологія", в яких зазначена інформація, що позивач працював повний робочий день в коксохімічному виробництві та був зайнятих на роботах з наявністю в повітрі робочої зони шкідливих речових І та ІІ класу небезпеки, а також канцерогенів. Робочі місця атестовані.
Вказані довідки також містять відомості про підстави їх видачі.
Поряд з тим, відмовляючи у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи позивача з 20.04.2001 по 27.10.2004 та з 28.10.2004 по 31.03.2008 року відповідно до довідок №17 від 14.02.2007 та №9 від 01.04.2008, відповідач вказує на їх невідповідність додатку №5 Постанови №637, оскільки відсутній підпис бухгалтера.
За приписами статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У пунктах 1 та 2 Порядку №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (зі змінами, далі - Порядок №637), обумовлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
За приписами викладених вище норм, слід дійти висновку, що уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.02.2020 року у справі №307/3091/16-а та від 20.01.2022 року у справі №591/7003/16-а.
Суд зазначає, що записи трудової книжки позивача містять назви посад, дати призначення на дані посади, номери наказів, печатки юридичної особи, та всі необхідні реквізити, необхідні для підтвердження зайнятості ОСОБА_1 на посадах із особливо важкими і шкідливими умовами праці, що відносяться до Списку №1.
Також суд зауважує, що довідка ТОВ "Технологія" №17 від 14.02.2007 та довідка ТОВ компанія "Технологія" №9 від 01.04.2008, містять відомості про періоди роботи, назву посад, інформацію про характер та умови праці, атестацію робочих місць, посилання на відповідний розділ Списку №1, завірені печатками підприємств та підписані генеральним директором і співробітником відділу кадрів.
Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутність у довідка про підтвердження пільгового стажу підпису бухгалтера є формальним недоліком та не спростовує факт перебування позивача в зазначений період на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. 
За таких обставин, відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону №1058-IV, періоди роботи з 20.04.2001 року по 27.10.2004 року, з 28.10.2004 року по 31.03.2008 року.
Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 16.01.2025 №204950024735 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з підстав відсутності належного підтвердження пільгового стажу є протиправним та підлягає скасуванню.
З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи з 20.04.2001 року по 27.10.2004 року, з 28.10.2004 року по 31.03.2008 року.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію за віком відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 05 січня 2025 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Відповідачем жодних належних доказів на підтвердження правомірності власних дій (рішення), які є предметом оскарження, надано не було.
Суд враховує, що спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").
Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Chahal проти Об`єднаного королівства" (заява №22414/93) зазначив, що ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).
Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі "Афанасьєв проти України").
Судом з матеріалів справи встановлено, що на момент звернення з заявою про призначення пільгової пенсії за віком, позивач досяг п`ятидесятирічного віку, має необхідний страховий стаж більше 25 років (а саме, 41 рік 05 місяців 10 днів), пільговий стаж зарахований відповідачем – 09 років 08 місяців 09 днів, та зарахований судом пільговий стаж 6 років 11 місяців 10 днів (всього пільговий стаж за Списком №1 склав – 16 років 07 місяців 19 днів).
Отже, у позивача наявні всі необхідні умови для призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що ефективним та належним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 05 січня 2025 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплатити пенсію, суд зазначає таке.
Згідно з п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п.4.10 Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.
З огляду на приписи Порядку №22-1 процедура розгляду заяви та прийняття рішення про призначення пенсії в даному випадку покладена на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (як суб`єкт владних повноважень, який за принципом екстериторіальності розглядав заяву позивача та приймав відповідне рішення). Водночас, обов`язок виплата пенсії покладається на територіальне управління Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання заявника.
Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області має завершити процедуру призначення та нарахування позивачу пенсії, направивши електронну пенсійну справу до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (за місцем проживання позивача) для її виплати.
З огляду на вищевикладене, позовні вимоги в частині виплати пенсії позивачу, звернені до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень частини восьмої статті 139 КАС України.
Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, буд.10, м.Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 16.01.2025 року №204950024735 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи з 20.04.2001 по 27.10.2004 та з 28.10.2004 по 31.03.2008.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 05 січня 2025 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", направивши електронну пенсійну справу до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (за місцем проживання пенсіонера) для виплати пенсії.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 13 липня 2026 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО