ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/646/26 
Провадження № 2/131/400/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2026 р. м. Іллінці 
Іллінецький районний суд Вінницької області 
в складі:
головуючого - судді Марчук В.І.
за участю секретаря судових засідань Яременко Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 Цивільного кодексу України,
В С Т А Н О В И В:
27.04.2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРФІНАНС ГРУП» (надалі – ТОВ «УКРФІНАНС ГРУП»/позивач) через свого представника, адвоката Кеню Д.В., звернулося до Іллінецького районного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (надалі – відповідачі), в якому просить стягнути солідарно із останніх на свою користь інфляційні втрати та три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області №2-753/09 від 30 грудня 2009 року за період з 20.11.2017 року по 01.03.2020 року у розмірі 24016,99грн. та понесені судові витрати. 
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 02 березня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №014/035-35/50028.
В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №014/035-35/50028 від 02 березня 2007 року, між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір іпотеки, посвідчений 02.03.2007 року приватним нотаріусом Іллінецького районного нотаріального округу Гончар Т.М. за реєстровим №307, на підставі якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 .
У зв`язку з невиконанням зобов`язань за вказаним кредитним договором, 30 грудня 2009 року Іллінецьким районним судом Вінницької області було ухвалено рішення №2-753/09, яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №014/035-35/50028 від 02.03.2007 року у сумі 104 490,65 грн., а також 1044,91 грн. судового збору та 120,00 грн. витрати на ІТЗ, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності на підставі Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло, виданого Іллінецькою районною радою 17.02.1995 року, зареєстрованого в Тульчинському міжрайонному БТІ в реєстрову книгу №419. Загальна площа квартири АДРЕСА_2 становить 54,20 кв.м., житлова площа 28,30 кв.м.
19 жовтня 2020 року Іллінецьким районним судом Вінницької області постановлено ухвалу № 131/1454/19 про заміну сторони виконавчого провадження за заявою ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» у цивільній справі № 2-753 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: замінено стягувана Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП». Відповідно до Протоколу №6 загальних зборів ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» від 03 вересня 2024 року було змінено найменування Товариства на: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРФІНАНС ГРУП», що скорочено ТОВ «УКРФІНАНС ГРУП».
Звернено увагу, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Іллінецького управління юстиції побувало виконавче провадження №17716422 щодо виконання виконавчого листа, виданого Іллінецьким районним судом Вінницької області у справі №2-753/09, на примусове виконання вищевказаного рішення суду від 30 рудня 2009 року.
26 вересня 2013 року Відділом державної виконавчої служби Іллінецького управління юстиції винесено постанову у виконавчому провадженні №17716422 про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.6 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови), а саме, у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості. Стягнуто по виконавчому документу 7786,20 грн.
Оригінал вказаного виконавчого листа наявний в матеріалах кредитної справи та повторно до виконання не пред`являвся. 
Отже, станом на дату звернення з даним позовом, рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 30 грудня 2009 року у справі №2-753/09 Відповідачами виконано не було, у зв`язку з чим, ТОВ «УКРФІНАНС ГРУП» має право задовольнити понесені ним втрати за неналежне виконання зобов`язання шляхом стягнення заборгованості на підставі статтею 625 Цивільного кодексу України.
Оскільки вказане рішення на даний час залишається не виконаним, то позивач просить у відповідності до ст.625 ЦК України стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 24016,99грн., з яких: три відсотки річних – 6619,61грн., та інфляційні втрати – 14750,69грн. та понесені судові витрати.
Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 29 квітня 2026 року позовну заяву ТОВ «УКРФІНАНС ГРУП» залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 08 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. 
Представник позивача ТОВ «УКРФІНАНС ГРУП», належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Крім того, в позовній заяві просив розгляд справи провести за відсутності сторони позивача.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судові засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, не скористалися своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 08 травня 2026 року строк, про причини своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання не подавали. 
Відповідно до ч. 13 ст. 7, п.4 ч.8 ст.128, ч.4 ст.223, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за повторної неявки в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 
Враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ознайомившись із матеріалами справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 30 грудня 2009 року Іллінецьким районним судом Вінницької області було ухвалено рішення №2-753/09, яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №014/035-35/50028 від 02.03.2007 року у сумі 104 490,65 грн., а також 1044,91 грн. судового збору та 120,00 грн. витрати на ІТЗ, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності на підставі Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло, виданого Іллінецькою районною радою 17.02.1995 року, зареєстрованого в Тульчинському міжрайонному БТІ в реєстрову книгу №419. Загальна площа квартири АДРЕСА_2 становить 54,20 кв.м., житлова площа 28,30 кв.м.
12 січня 2010 року Іллінецьким районним судом Вінницької області видано виконавчий лист №2-753/2009, на примусове виконання даного рішення суду.
28.05.2019 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-5, на підставі якого було відступлено право вимоги за Кредитним договором №014/035-35/50028 від 02.03.2007 р. який був укладений між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 , а саме, право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП».
29.05.2019 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. за реєстровим №747, на підставі якого було відступлено права Іпотекодержателя за Договором іпотеки, посвідченого 02.03.2007 р. Гончар Т.М. приватним нотаріусом Іллінецького районного нотаріального округу, за реєстровим №307, який був укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а саме: право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП».
Згідно ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області №131/1454/19 від 19 жовтня 2020 року здійснено заміну стягувача у виконавчому листі виданому на примусове стягнення № 2-753/09 від 12 січня 2010 року Іллінецьким районним судом Вінницької області, з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» у зв`язку з переходом до ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» прав Кредитора по Кредитному договору №014/035-35/50028 від 02.03.2007 року.
Вказані вище обставини встановлені ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області №131/1454/19 від 19 жовтня 2020 року та в силу ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.
Відповідно до Протоколу №6 загальних зборів ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАСНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» від 03 вересня 2024 року було змінено найменування Товариства на: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРФІНАНС ГРУП», що скорочено ТОВ «УКРФІНАНС ГРУП».
На підставі вищезгаданого виконавчого листа , виданого Іллінецьким районним судом Вінницької області, було відкрито виконавче провадження № 17716422.
26.09.2013 постановою головного державного виконавця відділу ДВС Іллінецького управління юстиції Столяра В.О. виконавчий лист №2-753, виданий 12 січня 2010 року Іллінецьким районним судом Вінницької області, повернено стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника ОСОБА_1 відсутнє визначене виконавчим документом майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості. Стягнуто по виконавчому документу 7786,20грн. боргу, 813,80грн. виконавчого збору. 
Станом на день розгляду судом справи рішення суду у цивільній справі № 2-753 від 30 грудня 2009 року за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Іллінецького відділення до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі не виконано.
Згідно повідомлення Іллінецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) №795/18.5/0-20 від 22.01.2021 року, на примусовому виконанні у Іллінецькому районному відділі державної виконавчої служби виконавчий документ №2-753 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки,боржником за яким є ОСОБА_1 ,станом на 22.01.2021 року не перебуває, але перебував з 03.03.2010 року по 26.09.2013 року. Виконавчий документ повернуто стягувану. Матеріали виконавчого провадження знищено через закінчення строків зберігання. 
Крім того, згідно повідомлень Іллінецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) №№795/18.5/0-20 від 22.01.2021 року, в яких зазначено, що станом на 22.01.2021 року на примусовому виконанні у Іллінецькому районному відділі державної виконавчої служби виконавчий документ №2-753 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки,боржниками за яким є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не перебували та перебувають.
Враховуючи, що рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 30 рудня 2009 року у справі №2-753 не було виконано, що свідчить про порушення грошового зобов`язання, у позивача ТОВ «УКРФІНАНС ГРУП», яке є правонаступником ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.
Крім того, слід зазначити, що право кредитора на звернення до суду із позовом на підставі статті 625 ЦК України про стягнення трьох процентів річних за весь період прострочення виконання рішення суду виникає як до боржника так і до поручителя, оскільки останній, у зв`язку із ухваленням судового рішення про стягнення заборгованості також набув статусу боржника.
Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) висловлено правову позицію про те, що за наявності судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, відсутня підстава для нарахування процентів за кредитним договором, оскільки строк дії договору змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні, а права та інтереси кредитодавця в цих правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Як зазначає позивач, вищевказане рішення суду не виконано і заборгованість не погашено, у зв`язку з чим ТОВ «УКРФІНАНС ГРУП» звернулося до суду з даним позовом про стягнення нарахованої за період з 20.11.2017 року по 01.03.2020 року на підставі ст. 625 ЦК України заборгованості в сумі 24016,99грн. 
Згідно з розрахунком заборгованості, проведеного позивачем, ним враховано, що відповідно до рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 30 грудня 2009 року у справі №2-753/09 сума простроченої заборгованості по кредиту становить 104 490,65 грн. Як встановлено постановою ВДВС Іллінецького управління юстиції від 26 вересня 2013 року під час виконавчого провадження № 17716422 стягнуто по виконавчому документу 7 786,20 грн. У зв`язку з чим, ТОВ «УКРФІНАНС ГРУП» має право нарахувати три відсотки річних та інфляційні втрати передбачені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України на суму боргу в розмірі 96704,45 грн.
У відповідності до ст. 625 ЦК України, за період з 20.11.2017 року по 01.03.2020 року, загальний розмір заборгованості по сплаті 3% річних складає 6619,61грн., а інфляційні втрати – 14750,69грн. 
Наведений позивачем розрахунок проведено правильно з урахуванням розміру невиконаного зобов`язання, що відповідачами не заперечується, а також періоду прострочення виконання. Вказана сума встановлена судом та ніким не оспорюється.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Якщо зобов`язання виконано неналежним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 в справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18) зроблено висновок, що «за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). При цьому у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20.01.2016 у справі № 6-2759цс15, про те, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). Також Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02.03.2016 у справі № 6-2491цс15, за яким дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин. Отже, положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду. У рішенні суду визнано грошові зобов`язання держави, визначено їх розмір; ці зобов`язання належним чином не виконані, тому в цьому випадку вимоги частини другої статті 625 ЦК України підлягають застосуванню».
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі №902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини першої статті 81 ЦПК України).
Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У справі, що розглядається, рішення суду, яким стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором, не виконане. На суму прострочених платежів позивачем нараховано три відсотки річних, зокрема, на підставі частини другої статті 625 ЦК України 3 % річних за 833 днів за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 6619,61грн.
Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 в справі № 127/15672/16-ц, та постановах Верховного Суду у справах № 206/2984/23 від 25.09.2024 та № 758/5318/23 від 12.02.2025.
Позивачем ТОВ «УКРФІНАНС ГРУП» доведено порушення відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 грошових зобов`язань, що виникли з рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.12.2009 у справі №2-73, тому наявні підстави для солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 інфляційних втрат та трьох відсотків річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання за даним рішенням суду за період з 20.11.2017 року по 01.03.2020 року у розмірі 24016,99грн. 
Слід також зазначити, що законодавство може визначати певні обставини, які впливають на перебіг позовної давності і змінюють порядок її обчислення. До таких обставин відноситься зупинення перебігу позовної давності та її переривання, що передбачено статтями 263 та 264 Цивільного кодексу України.
Водночас під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме: продовження позовної давності.
Із 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин із подальшим продовженням відповідними постановами його строку до 30 червня 2023 року (пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»).
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції Закону №540-ІХ, який набрав чинності 02 квітня 2020 року).
Тобто, строки давності щодо вимог про стягнення сум за статтею 625 ЦК України, які не спливли на момент набрання чинності Законом №540-ІХ (02 квітня 2020 року), продовжуються на строк дії такого карантину.
Такі висновки щодо застосування Закону №540-ІХ викладені в пункті 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 (справа №910/18489/20), а також в постановах Верховного Суду від 07.09.2022 (справа №679/1136/21), від 16.11.2023 (справа №487/1342/21), від 20.04.2023 (справа №728/1765/21).
У даній справі грошове зобов`язання, підтверджене рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.12.2009 у справі №2-753, відповідачами не виконано, таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому у позивача право на позов про стягнення 3% річних виникло за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Однак, стягнення сум за статтею 625 ЦК України підлягає обмеженню строком давності, який підлягає обрахуванню з урахуванням Закону №540-ІХ.
Отже, зазначений у позовній заяві позивачем період є належним періодом обрахунку 3% річних.
Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що слід задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, доказів на спростування встановлених судом обставин не надали. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов ТОВ «УКРФІНАНС РУП» задоволено, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі по 1 109,33грн. 
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
За вказаних обставин суд вважає, що необхідно встановити строк на подання позивачем доказів щодо судових витрат понесених ним на професійну правничу допомогу, оскільки представник позивача повідомив у позовній заяві про наявність витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, та заявив, що докази на підтвердження їх розміру, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 525, 526, 530, 599, 611, 625 ЦК України, ст. 81, 141, 264-265, 279,280 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРФІНАНС ГРУП» - задовольнити.
Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРФІНАНС ГРУП» (01014,м.Київ, вул.Соловцова Миколи, буд.2, оф.38/2, код ЄДРПОУ 40326297) інфляційні втрати та три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області №2-753/09 від 30 грудня 2009 року за період з 20.11.2017 року по 01.03.2020 року у розмірі 24016,99грн. /двадцять чотири тисячі шістнадцять гривень дев`яносто дев`ять копійок/.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРФІНАНС ГРУП» по 1 109,33грн. /одна тисяча сто дев`ять гривень тридцять три копійки/ судового збору з кожного.
Встановити позивачу строк протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду для подання до суду відповідних доказів (договорів, рахунків тощо) щодо розміру понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу. Роз`яснити, що у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне рішення складено 08 липня 2026 року.
Повне найменування сторін:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРФІНАНС ГРУП», місцезнаходження: 01014, м.Київ, вул.Соловцова Миколи, буд.2, оф.38/2, код ЄДРПОУ 40326297;
відповідач – ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
відповідач – ОСОБА_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
відповідач – ОСОБА_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області		  Валентина МАРЧУК