Єдиний унікальний номер справи 185/14436/25
Провадження № 1-кп/185/170/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді   ОСОБА_1 ,
секретаря    ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у період воєнного стану в залі суду в м.Павлограді Дніпропетровської області кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №12025041480000294 від 28.08.2025 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Веселе Межівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, стрільця-санітара 3 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимого: 
1) 27.01.2021 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.246 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 
2) 07.05.2021 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;
3) 22.09.2023 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.289, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 10.06.2024 року звільнений від відбуття покарання умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, невідбутий строк 4 роки 5 місяців 25 днів;
який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.289, ч.2 ст.194 КК України, - 
за участі 
прокурора    ОСОБА_4 (дистанційно),
захисника    адвоката ОСОБА_5 (дистанційно),
обвинуваченого     ОСОБА_3 (дистанційно), -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та перебуваючи на посаді стрільця - санітара 3 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 19 серпня 2025 року близько 22.20 години, перебуваючи за місцем свого проживання на території домоволодіння АДРЕСА_1 , разом із свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 розпивали спирті напої. Після розпиття спиртного, останні за домовленістю вирішили поїхати на ставок, який розташований за межами с.Веселе, щоб продовжити свій відпочинок. Близько 23.30 годин цього ж дня, перебуваючи біля вказаного домоволодіння, між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 виникла словесна сварка, в ході якої у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і свідомо припускаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 із застосуванням автомобільного монтування наніс не менше чотирьох ударів потерпілому ОСОБА_8 , а саме: не менше двох - в область потиличної ділянки голови, від чого потерпілий впав на землю, та не менше двох ударів - в область обличчя, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей, на лівій щоці, на підборідді; забійної рани в міжнадбрівній області, забійно-рваної рани на верхній губі справа, з розповсюдженням на слизову оболонку, двох ран на нижній щелепі в центрі та зліва, забійної рани на волосистій частині голови в області великого тім`яного бугра справа, двох забійних ран на волосистій частині голови, в потиличній області; перелому кісток носу, відкритих переломів верхньої та нижньої щелеп; крововиливу в м`які покривні тканини голови в лобній, тім`яно-скроневій області справа, в потиличній області справа та зліва; вдавленого перелому чешуї скроневої кістки справа, з розповсюдженням лінії перелому на склепіння в тім`яну та потиличну кістки справа та на основу кісток черепу, в задню, середню, передню черепно-мозкові ямки справа; обширних субарахноїдальних крововиливів на обох півкулях по випуклій поверхні, більше правої півкулі, з розповсюдженням на основу речовини головного мозку та на півкулі мозочку, крововиливів в бокові шлуночки головного мозку, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, від яких потерпілий ОСОБА_8 помер на місці. Після цього труп потерпілого ОСОБА_8 з метою приховування злочину було розміщено до автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2105», д.р.н. НОМЕР_2 , який належить потерпілому на праві приватної власності, та під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 перевезено та переміщено до колодязя за межами с.Веселе Синельниківського району Дніпропетровської області.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 19 серпня 2025 року близько 22.35 години, перебуваючи за місцем свого проживання на території домоволодіння АДРЕСА_1 , вчинивши вбивство потерпілого ОСОБА_8 та розмістивши труп останнього до автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2105», д.р.н. НОМЕР_2 , червоного кольору, який знаходився у вищезазначеному місці, достовірно знаючи, що зазначений автомобіль є власністю потерпілого ОСОБА_8 , діючи з метою приховання свого злочину, реалізуючи умисел на повторне, незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до водійської двері вказаного автомобіля та, не маючи ні реального, ні уявного права на користування вказаним автомобілем, відчинив водійські двері, які не було зачинено на дверний замок, в результаті чого потрапив до салону автомобіля. Перебуваючи за кермом автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2105», д.р.н. НОМЕР_2 , червоного кольору, обвинувачений ОСОБА_3 привів в дію двигун, після чого здійснив рух та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, тобто розпорядився автомобілем на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом до кінця, спричинивши потерпілому матеріальний збиток на суму 23104.98 гривень. 
Окрім того, обвинувачений ОСОБА_3 19 серпня 2025 року близько 22.45 години, знаходячись на відкритій ділянці місцевості за межами населеного пункту Веселе Синельниківського району Дніпропетровської області з координатами 48°1523.5N 36°3657.0Е, перебуваючи біля автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2105», д.р.н. НОМЕР_2 , червоного кольору, яким він незаконно заволодів, з метою уникнення подальшої відповідальності за вчинення умисного вбивства власника даного автомобіля, потерпілого ОСОБА_8 та незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом, вирішив знищити його шляхом підпалу. Після чого обвинувачений ОСОБА_3 дістав тіло трупа потерпілого ОСОБА_8 із зазначеного автомобіля та вкинув його до колодязя розташованого на вказаній місцевості та від`їхав на автомобілі марки «ВАЗ» моделі «2105», д.р.н. НОМЕР_2 , червоного кольору близько 500 метрів у східну сторону від даного колодязя, де, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на знищення вищезазначеного автомобіля, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з використанням невстановленого нафтопродукту та сірників, вчинив підпал вищезазначеного автомобіля, внаслідок чого виникла пожежа даного транспортного засобу, після якої обвинувачений ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину, спричинивши потерпілому матеріальний збиток на суму 23104.98 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані:
- за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, - за епізодом смерті потерпілого ОСОБА_8 ;
- за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, - за епізодом заволодіння автомобілем потерпілого ОСОБА_8 ;
- за ч.2 ст.194 КК України, як умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, - за епізодом знищення автомобіля потерпілого ОСОБА_8 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів за ч.2 ст.289 та ч.2 ст.194 КК України визнав повністю, за ч.1 ст.115 КК України фактично не визнав, суду повідомив, що вдень 19 серпня 2025 року він перебував у себе на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 та ремонтував власний автомобіль. До нього прийшов потерпілий ОСОБА_8 , вони познайомились, потерпілий підключився до його Інтернет-мережі. ОСОБА_8 казав, що він переселенець. Потім потерпілий прийшов ввечері з вином, вони стали разом розпивати алкоголь. Також до нього прийшли знайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які приєднались до них. Потерпілий ОСОБА_8 попрохав купити йому слабоалкогольні напої. Він придбав такі напої, бо знав у кого їх можна придбати в селі ввечері. Він, знайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_8 вирішили їхати на ставок. Дружина не відпустила його одного з вказаними чоловіками, тому також вирішила їхати разом з ними. Дітей вони забрали з собою, бо ні на кого їх було залишити. Всі разом поїхали на автомобілі потерпілого на ставок, де продовжили вживати слабоалкогольні напої. На ставку потерпілий ОСОБА_8 виявив, що в нього начебто пропали документи, тому став звинувачувати їх у зникненні цих речей. Вони приїхали додому. ОСОБА_6 був дуже п`яним. Потерпілий став кричати на ОСОБА_6 , потім став висловлювати йому претензії. ОСОБА_8 сказав, що нікого не випустить з автівки, доки йому не повернуть документи. Дружина пішла за ліхтариком, щоб забрати з машини дітей, які спали. ОСОБА_8 сказав, що не віддасть дітей, поки йому не повернуть документи. Він забрав дітей додому. На вулиці були крики. В нього виникла агресія до потерпілого, обурення на те, що ОСОБА_8 намагався утримувати його дітей. В своєму автомобілі на подвір`ї він взяв монтування - круглу металеву трубу. Вийшов на вулицю. ОСОБА_8 стояв біля водійських дверцят свого автомобіля ВАЗ 2105 червоного кольору. Він підійшов до нього ззаду, замахнувся та вдарив монтуванням, удар відбувся по голові в область потилиці потерпілого. ОСОБА_8 впав на асфальт. Більше він його не чіпав. Він думав, що ударить потерпілого по плечу. Вважає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 могли бачити, як він вдарив потерпілого. У ОСОБА_8 було все обличчя в крові. Він підсвітив ліхтариком та попробував пульс у потерпілого. Він злякався, потерпілий був вже мертвим, тому вирішив сховати труп. Приховати та перевезти тіло потерпілого – це була його ідея. ОСОБА_6 сидів біля стовпа та плакав, йому було все одне. ОСОБА_9 перелякався. ОСОБА_6 допоміг йому підняти тіло ОСОБА_8 . Потерпілого поклали в салон його ж автівки та вивезли з села до покинутого домоволодіння, де вкинули тіло ОСОБА_8 в колодязь. Далі транспортний засіб потерпілого він відігнав в протилежний бік, злив паливо з бензобаку, розлив бензин на заднє пасажирське сидіння та підпалив його. Повернувся додому, дружині нічого не розповідав про вчинене. Дружина не виходила на вулицю, коли все це відбулось. Прибрав залишки крові біля подвір`я. Потерпілий проживав один. Приблизно через один-два дня приїхали поліцейські. ОСОБА_6 надав показання поліції проти нього. У нього був проведений обшук, проте йому невідомо, що вилучили під час нього. 
Після дослідження письмових доказів сторони обвинувачення, зокрема протоколів слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , обвинувачений додав, що пригадує лише здійснення ним першого удару монтуванням по голові потерпілого, від чого останній впав обличчям на землю. Як здійснював другий удар, він не пригадує. Не виключає, що міг нанести інші удари. Підтвердив показання свідка ОСОБА_9 . Свідок ОСОБА_6 був в стані сильного алкогольного сп`яніння, тому достеменно пригадувати події не може. Зазначив, що він злякався наслідків. Вважає, що причиною того, що він не пригадує всіх обставин смерті потерпілого, може бути його емоційне збудження. Знаряддя вчинення злочину: монтування, - він кинув в свій автомобіль, проте поліція його не знайшла та не вилучила. 
В промові в судових дебатах обвинувачений зазначив, що умислу вбивати потерпілого ОСОБА_8 у нього не було. Додав, що автомобільне монтування, яким він спричиняв удари потерпілому, - це металевий труба діаметром 14 мм та довжиною 50 см, кінець якого вигнутий та дещо розплесканий. Труба не пола. Після першого удару по голові потерпілого, останній впав вперед обличчям, далі він здійснив ще один удар монтуванням в область голови, можливо і в область обличчя. Більше подій він не пригадує. Не зміг пояснити виявлення семи ран на голові потерпілого та механізм їх утворення. Ймовірно, виявлені тілесні ушкодження у потерпілого утворились при падінні після його першого удару, або коли він разом зі свідком ОСОБА_6 кидали тіло потерпілого в колодязь. 

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засіданні не з`явився, надав письмову заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, при визначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду /т.1 а.п.167/.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 в присутності адвоката ОСОБА_11 пояснив, що ввечері 19 серпня 2025 року він приїхав до обвинуваченого додому в с.Веселе Синельникіського району Дніпропетровської області. На подвір`ї був потерпілий ОСОБА_8 , дружина обвинуваченого та діти. Потерпілий приніс вино, та вони стали вживати цей напій. Потім прийшов свідок ОСОБА_6 . Обвинувачений попередив потерпілого, що свідок ОСОБА_6 може здійснити крадіжку. ОСОБА_8 просив придбати слабоалкогольні напої. Обвинувачений та потерпілий їздили за цими напоями. Потім вони їздили на ставок. На ставку вживали слабоалкогольні напої. На ставку ОСОБА_3 приревнував свою дружину до потерпілого, яка перебувала в автомобілі останнього. ОСОБА_8 повідомив, що у нього зникли гроші. ОСОБА_12 сказав, що ніхто нікуди не піде, поки не знайдуться гроші. Вони шукали гаманець: їздили на ставок та шукали по дорозі. Проте нічого не знайшли. Повертаючись додому автівка потерпілого стала глохнути. Обвинувачений разом з дружиною та дітьми вийшли з автомобіля та пішли пішки додому. По дорозі потерпілий став звинувачувати ОСОБА_6 у викрадені гаманця. Коли ОСОБА_8 разом з ним та свідком ОСОБА_6 приїхали до подвір`я обвинуваченого, він пішов на подвір`я до ОСОБА_3 сказати, що начебто ОСОБА_13 не забирав ніяких грошей потерпілого. Дружини та дітей обвинуваченого на подвір`ї не було. Обвинувачений, ідучи назустріч йому, сказав, що він це знає. ОСОБА_12 дав йому монтування, а сам з монтуванням пішов до хвіртки. Потерпілий був розгорнутий спиною до обвинуваченого. ОСОБА_12 монтуванням ударив по голові потерпілого. ОСОБА_8 впав на землю мовчки. Він не бачив, щоб потерпілий при падінні бився об щось. Далі обвинувачений ще декілька разів вдарив монтуванням ОСОБА_8 в область голови. На голові потерпілого він побачив кров. Автівка потерпілого ВАЗ 2105 червоного кольору стояла біля двору, ключі були у машині. ОСОБА_12 голосно звернувся до нього з вимогою допомогти загрузити тіло потерпілого в машину. Він злякався, одразу відмовився, а ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 поклали тіло ОСОБА_8 на заднє пасажирське сидіння автомобіля останнього. Обвинувачений крикнув, що «наразі не час, сідайте в машину. Зараз не той момент». Обвинувачений разом з ним та ОСОБА_6 на автомобілі потерпілого приїхали до колодязю. За кермом був ОСОБА_12 , він сидів на передньому пасажирському сидінні, а на задньому сидінні разом з потерпілим сидів ОСОБА_13 . Він не чув, щоб потерпілий подавав будь-які ознаки життя. Він не виходив з автівки, не бачив, як тіло потерпілого кидали до колодязю, але почув, як тіло впало у колодязь. Вони приїхали до двору обвинуваченого, ОСОБА_12 вигнав свій автомобіль та сказав йому їхати за ним. Він не знав, що обвинувачений хотів зробити з автомобілем потерпілого. Він поїхав за обвинуваченим. ОСОБА_15 зупинив машину потерпілого, сточив паливо, облив ним салон в автомобілі та підпалив. Потім вони повернулись додому обвинуваченого, і він уїхав. Після подій він бачився з ОСОБА_14 , який сказав йому нічого не говорити нікому. Він злякався та не знав як діяти далі. Боявся за своє життя. Тиждень нікому нічого не розказував, поки не приїхала поліція. 

Свідок ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, йому були надіслані повістки за місцем його проживання в с.Веселе Синельниківського району Дніпропетровської області, разом з тим судові повістки повернулись на адресу суду, у зв`язку з неможливістю їх вручення на території, де ведуться бойові дії. Стороні обвинувачені декілька разів надавались повістки про виклик цього свідка, разом з тим, явка свідка сторони обвинувачення так і не була забезпечена прокурором.

Від допиту інших свідків, що вказані в реєстрі матеріалів кримінального провадження сторони відмовились. 

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 підтвердив складені ним висновки за результатами судово-медичних експертиз трупу ОСОБА_8 , суду пояснив, що під час розтину трупу у потерпілого були виявлені лише тілесні ушкодження на голові, на тулубі чи кінцівках потерпілого були відсутні тілесні ушкодження. Дійсно на голові потерпілого було виявлено сім ран: три в потиличній частині голови та чотири в області обличчя. Окрім того, при розтині трупу були виявлені перелом кісток носу, відкриті переломи верхньої та нижньої щелеп, переломи основи та склепіння черепу. Виявлені тілесні ушкодження на голові потерпілого утворились по ударному механізму. На його думку, тілесні ушкодження у потерпілого утворились не менше ніж від семи контактів з травмуючим предметом. При цьому при однократному падінні потерпілого не могли утворитись виявлені тілесні ушкодження, бо травмовані різні частини голови. Крім того, при падінні вперед у потерпілого з`явились би синці чи садна на кінцівка або тулубі, про таких тілесних ушкоджень на трупі не було виявлено. Пошкодження в районі нижньої шелепи та на губі ОСОБА_8 могли утворитись в результаті одного удару, між надбрівних дуг – ще одного удару. Стан алкогольного сп`яніння потерпілого не міг вплинути на появу виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 . Всі виявлені тілесні ушкодження у потерпілого утворились прижиттєво, про що свідчать крововиливи. Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження утворились за короткий проміжок часу, тому визначити послідовність їх утворення не представляється за можливе. Для проведення медико-криміналістичного дослідження ним були направлені зразки шкіри з виявленої травми між набрівних дуг з обличчя, та шматок шкіри з однієї з травми на потилиці потерпілого. Категорично стверджувати, що досліджені дві рани були спричинені одним предметом він не може, треба враховувати характеристики знаряддя, яким наносились удари. Ним були досліджені слідчі експерименти за участі свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , тілесних ушкоджень у потерпілого могли утворитись в результаті механізму, на які у слідчих експериментах вказують ці свідки. 

Крім наведених показань обвинуваченого, свідка, пояснень експерта, судом були досліджені наступні докази та прийняті процесуальні рішення.

Рапорти помічників чергового ЧЧ ВП № 2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 26.08.2025 року, 27.08.2025 року, 27.10.2025 року та 21.10.2025 року відповідно до яких 
- 26.08.2025 о 09.22 надійшов рапорт співробітника ЧЧ ВП № 2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_17 про те, що в результаті моніторингу соціальних мереж (Фейсбуку) було виявлено інформацію стосовно гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 19.08.2025 року виїхав з с.Веселе в напрямку с.Межова на автомобілі марки ВАЗ 2105, д.н. НОМЕР_2 , червоного кольору та не повернувся /т.м.д.р.1 а.п.2/;
- 27.08.2025 о 17.33 надійшло повідомлення по телефону до РУ від ДОП ОСОБА_18 про те, що в ході проведення розшукових заходів по встановленню місця знаходження безвісно відсутнього гр. ОСОБА_8 27.08.2025 року о 17.00 за адресою: Синельниківський р-н, с.Веселе, - поза населеним пунктом в заброшеному колодязі було виявлено труп невідомого чоловіка. Виїздом на місце події працівниками Межовського відділення ГУ ДСНС в Дніпропетровській області було забезпечено вилучення трупу з колодязя. Вході проведення огляду встановлено особу трупу. Ним є безвісно відсутній гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вході огляду трупу на тілі виявлено сліди насильницької смерті /т.м.д.р.1 а.п.3/;
- 27.10.2025 о 10.20 надійшов рапорт ст.слідчого ВП № 2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 про те, що в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №1202504148000294 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України встановлено факт кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України в діях ОСОБА_3 , який є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні та затриманий в порядку ст.208 КПК України. Держ.номери: НОМЕР_2 /т.м.д.р.2 а.п.7/;
- 21.10.2025 о 17.32 надійшов рапорт ст.слідчого ВП № 2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 про те, що в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №1202504148000294 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 19.08.2025 року близько 20.00 години військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в ході словесної сварки виниклої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 . В подальшому з метою укриття вказаного злочину ОСОБА_3 незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ, моделі 2105, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві користування належав потерпілому ОСОБА_8 , та знаходився поблизу двору підозрюваного, перемістивши його за межі с.Веселе Синельниківського району Дніпропетровської області /т.м.д.р.2 а.п.9/.
- 27.10.2025 о 10.17 надійшов рапорт ст.слідчого ВП № 2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 про те, що в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №1202504148000294 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України встановлено факт кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України в діях ОСОБА_3 , який є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні та затриманий в порядку ст.208 КПК України /т.м.д.р.2 а.п.16/
- 21.10.2025 о 17.32 надійшов рапорт ст.слідчого ВП № 2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 про те, що в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №1202504148000294 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 19.08.2025 року близько 20.00 години військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в ході словесної сварки виниклої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 . В подальшому з метою укриття вказаного злочину ОСОБА_3 незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ, моделі 2105, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві користування належав потерпілому ОСОБА_8 , та знаходився поблизу двору підозрюваного. Після переміщення автомобіля марки ВАЗ, моделі 2105, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за межі с.Веселе Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 знищив вказаний транспортний засіб шляхом підпалу /т.м.д.р.2 а.п.18/.

Рапорт ст.слідчого СВ ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 про те, що в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №1202504148000294 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у відношенні ОСОБА_3 встановлено, що 19.08.2025 року близько 20.00 години військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в ході словесної сварки виниклої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 . В подальшому з метою укриття вказаного злочину ОСОБА_3 незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ, моделі 2105, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві користування належав потерпілому ОСОБА_8 та який знаходився поблизу двору підозрюваного, перемістивши його за межі с.Веселе Синельниківського району Дніпропетровської області. Вказані дії ОСОБА_3 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України /т.м.д.р.2 а.п.8, 12/.

Рапорт ст.слідчого СВ ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 про те, що в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №1202504148000294 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у відношенні ОСОБА_3 встановлено, що 19.08.2025 року близько 20.00 години військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в ході словесної сварки виниклої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 . В подальшому з метою укриття вказаного злочину ОСОБА_3 незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ, моделі 2105, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві користування належав потерпілому ОСОБА_8 та який знаходився поблизу двору підозрюваного. Після переміщення автомобіля марки ВАЗ, моделі 2105, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за межі с.Веселе Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 знищив вказаний транспортний засіб шляхом підпалу. Вказані дії ОСОБА_3 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України /т.м.д.р.2 а.п.17, 21/.

Постанови про визначення групи слідчих від 26.08.2025 року, від 27.10.2025 року та групи прокурорів від 27.08.2025 року та 27.10.2025 року, якими доручено проведення досудового розслідування слідчим СВ ВП №2 Синельниківського РУП та визначена група прокурорів в даному кримінальному провадженні /т.м.д.р.1 а.п.4, 6-7, т.м.д.р.2 а.п.5-6, 14-15, 22-23/.

Постанова прокурора від 27.10.2025 року про об`єднання кримінальних проваджень за ч.1 ст.115, ч.2 ст.289, ч.2 ст.194 КК України в одне кримінальне провадження /т.м.д.р.2 а.п.26-28/.

Протокол огляду місця події від 26.08.2025 року з фототаблицею, згідно з яким слідчою в присутності понятих було проведено огляд автомобіля на земельній ділянці, розташованої за межами с.Веселе Синельниківського району Дніпропетровської області з координатами 48°1523.5N 36°3657.0Е. Об`єктом огляду був обгорілий кузов автомобіля марки ВАЗ моделі 2105, розміщений на даху. На передніх пасажирських дверцятах в лівому нижньому куті наявні рештки фарби червоного кольору. Кришка капоту розміщена від кузову авто на відставні 4 м зліва. На ґрунтовій поверхні на відставні 2.5 м від транспортного засобу наявні сліди горіння. При огляді на кузові автомобіля виявлено номер « НОМЕР_3 ». Після слідчої дії кузов автомобіля вилучений до території СФГ за адресою: АДРЕСА_2 . За 300 м на північ на ґрунтовій дорозі виявлено килим чорного кольору, який був вилучений до ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області /т.м.д.р.1 а.п.8-15/.

Протокол огляду місця події від 27.08.2025 року з фототаблицею, відповідно до якого за письмовою згодою власника домоволодіння /т.м.д.р.1 а.п.16/ слідчою в присутності понятих було оглянуто територію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , - де проживав потерпілий ОСОБА_8 . Обстановка в будинку не порушена, ніяких слідів кримінального правопорушення в ході слідчої дії не виявлено /т.м.д.р.1 а.п.17-24/.

Протокол огляду трупа від 27.08.2025 року з фототаблицею, згідно з яким слідчою за участі понятих за межами населеного пункту с.Веселе Синельниківського р-ну Дніпропетровської області (48.2521903,366053540) серед купи насипу з каміння та шлакоблоку в резервуарі з водою виявлено тіло чоловічої статті. При під`їзді до місця виявлення трупу маються сліди заїзду та виїзду – зам`ята трава. Працівники ДСНС вилучили тіло з резервуару за допомогою мотузки. При огляді трупу на обличчі між брів виявлена рублена рана, очі буро-чорного кольору, на губах рублена рана. На потиличній стороні голови маються дві рублені рани. Труп направлений до Павлоградського РВ «ДСУ ДОБ СМЕ» для проведення експертизи /т.м.д.р.1 а.п.25-32/.

Копія лікарського свідоцтва про смерть від 28.08.2025 року, відповідно до якого смерть потерпілого ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в результаті набряку головного мозку, перелому склепіння черепу, відкритої черепно-мозкової травми /т.м.д.р.1 а.п.35/.

Висновок експерта від 18.11.2025 року, відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи трупу потерпілого ОСОБА_8 було встановлено, що смерть потерпілого ОСОБА_8 настала від відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломами склепіння, основи черепу та кісток обличчя, крововиливами під оболонки та шлуночки головного мозку та ускладнилась набряком речовини головного мозку, що й призвело до безпосередньої причини смерті. Згідно трупних явищ, виявлених при експертизі трупу, смерть ОСОБА_8 настала більш ніж за 48 годин до початку проведення розтину трупу (час дослідження 08.30 год. 28.08.2025). При експертизі трупу виявлені тілесні ушкодження у вигляді
- зовнішні: синці навколо обох очей, на лівій щоці, на підборідді; забійна рана в міжнадбрівній області, забійно-рвана рана на верхній губі справа, з розповсюдженням на слизову оболонку, дві рани на нижній щелепі в центрі та зліва, забійна рана на волосистій частині голови в області великого тім`яного бугра справа, дві забійні рани на волосистій частині голови, в потиличній області; перелом кісток носу, відкриті переломи верхньої та нижньої щелеп; 
- внутрішні: крововилив в м`які покривні тканини голови в лобній, тім`яно-скроневій області справа, в потиличній області справа та зліва; вдавлений перелом чешуї скроневої кістки справа, з розповсюдженням лінії перелому на склепіння в тім`яну та потиличну кістки справа та на основу кісток черепу, в задню, середню, передню черепно-мозкові ямки справа; обширні субарахноїдальні крововиливи на обох півкулях по випуклій поверхні, більше правої півкулі, з розповсюдженням на основу речовини головного мозку та на півкулі мозочку, крововиливи в бокові шлуночки головного мозку.
Вищеописані тілесні ушкодження утворились прижиттєво, безпосередньо перед настанням смерті та за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та дані ушкодження перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Тілесне ушкодження на шматку шкіри з потиличної області голови є забитою раною і заподіяне з великою силою (великою швидкістю дії) одним ударом тупого твердого предмета з циліндричною контактуючою поверхнею прямолінійної форми, довжиною не більше 58 мм у межах контакту. Примітка: довжина контактуючої поверхні ушкоджуючого предмета приведена без урахування скорочувальних властивостей шкіри. Тілесне ушкодження на шматку шкіри з ділянки між надбрівних дуг є забитою раною і заподіяне з великою силою (великою швидкістю дії) одним ударом тупого твердого предмета зі сплощеною (чи сплощено-випуклою), можливо довгастою, контактуючою поверхнею. Не виключається можливість заподіяння ушкоджень на шматках шкіри з потиличної області голови та з ділянки між надбрівних дуг відповідно як одним, так і різними предметами. При судово-токсикологічному досліджені крові від трупу ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт в концентрації 2.04 проміле у крові та 2.75 проміле у сечі, що відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеню. Більша концентрація етилового спирту в сечі свідчить про те, що смерть ОСОБА_8 настала в стадії елімінації (виведення алкоголю з організму) /т.м.д.р.1 а.п.36-39/.

Протокол огляду місця події від 28.08.2025 року з фототаблицею, згідно з яким слідчим за участі свідка ОСОБА_9 між вулицями Нагірна та Центральна с.Веселе Синельниківського району Дніпропетровської області за координатами 48,23787°Пн, 36?60771°Сх за вказівкою останнього був виявлений викинутий ним державний номерний знак НОМЕР_2 , знятий з автомобіля марки ВАЗ 2105 червоного кольору, яким користувався потерпілий ОСОБА_8 . Вказаний номерний знак було вилучено /т.м.д.р.1 а.п.53-57/.

Протокол пред`явлення трупа для впізнання від 28.08.2025 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_20 в приміщенні моргу впізнала свого знайомого – потерпілого ОСОБА_8 /т.м.д.р.1 а.п.81-82/.

Протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_6 від 29.08.2025 року. Під час слідчої дії свідок, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_1 , під непереривну відеофіксацію за участі спеціаліста відтворив події, які відбулися 19.08.2025 року біля вказаного подвір`я та зазначив, що він разом з обвинуваченим ОСОБА_3 , потерпілим ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_9 повернулись до будинку обвинуваченого, всі вживали спиртні напої до цього. Потерпілий ОСОБА_8 перебував біля водійських дверцят свого автомобіля марки «ВАЗ» червоного кольору, який був припаркований біля воріт домоволодіння обвинуваченого. Поруч перебував він та свідок ОСОБА_9 . Обвинувачений вийшов на вулицю, підійшов ззаду до потерпілого та двічі вдарив монтуванням потерпілого в область потилиці. ОСОБА_8 впав на землю. Далі обвинувачений ще двічі вдарив монтуванням в область обличчя потерпілого. Потім обвинувачений наказав йому допомогти погрузити тіло потерпілого ОСОБА_8 в салон транспортного засобу останнього. Він разом з ОСОБА_3 затягнули потерпілого на заднє пасажирське сидіння. Потерпілий був мертвим. Втрьох: він, свідок ОСОБА_9 та обвинувачений відвезли тіло ОСОБА_8 та вкинули в колодязь за межами с.Веселе. Далі ОСОБА_3 відігнав автомобіль потерпілого в інше місце за с.Веселе, злив з бензобаку паливо, за допомогою якого підпалив автівку. Потім вони поїхали на ставок, де він змив з себе кров потерпілого. В подальшому разом з учасниками слідчої дії свідок ОСОБА_6 на манекені показав механізм спричинення чотирьох ударів обвинуваченим по голові потерпілого біля подвір`я, проїхав до місця з колодязем, де обвинувачений намагався приховати труп потерпілого, а також до того місця, де було знищено шляхом підпаду транспортний засіб потерпілого зх. метою приховування вбивства потерпілого /т.м.д.р.83-87/.

Висновок експерта від 26.11.2025 року за наслідками проведення додаткової судово-медичної експертизи трупу потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого могли утворитись в результаті механізму, на який у слідчому експерименті вказує свідок ОСОБА_6 /т.м.д.р.1 а.п.199-200/.

Протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 від 29.08.2025 року. Під час слідчої дії свідок під відеофіксацію за участі спеціаліста відтворив події та зазначив, що 19.08.2025 року він перебував разом із обвинуваченим, потерпілим ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_6 біля домоволодіння обвинуваченого АДРЕСА_1 , куди приїхали після ставка, де вживали спиртні напої. У потерпілого зникли документи та гаманець, тому він висловлював до них претензії. ОСОБА_8 перебував біля своєї автівки марки «ВАЗ 2105» червоного кольору, що знаходилась біля воріт. На вулиці також перебував свідок ОСОБА_6 . Він зайшов на подвір`я та сказав обвинуваченому, що потерпілий шукає свої речі. ОСОБА_3 сказав, що він знає та пішов до хвіртки. Він також пішов за ним. Обвинувачений підійшов до потерпілого та ззаду монтуванням здійснив два ударив в область потилиці потерпілого, від чого останній впав на землю. ОСОБА_3 схилився над ним та завдав ще два удари цим предметом в область обличчя ОСОБА_8 . Далі обвинувачений наказав допомогти загрузити тіло потерпілого в салон автомобіля останнього. Він відмовився, а свідок ОСОБА_6 став допомагати ОСОБА_3 , та вони вдвох поклали труп потерпілого на заднє пасажирське сидіння. Обвинувачений сів за кермо транспортного засобу потерпілого, і вони всі разом на цій автіці відвезли труп до покинутого колодязю за межами с.Веселе. Обвинувачений разом зі свідком ОСОБА_6 вкинули тіло ОСОБА_8 в цей колодязь. Потім ОСОБА_3 на автомобілі потерпілого разом з ними приїхав до свого домоволодіння, де попросив його сісти за кермо іншого автомобіля та поїхати за ним. Він на автомобілі обвинуваченого поїхав за автомобілем потерпілого, яким керував обвинувачений. Вони виїхали за межі села в поле, де ОСОБА_3 підпалив транспортний засіб ОСОБА_8 . Після чого на автомобілі обвинуваченого вони втрьох повернулись до будинку ОСОБА_3 , звідки він вже пішов додому /т.м.д.р.1 а.п.88-92/.

Висновок експерта від 26.11.2025 року за наслідками проведення додаткової судово-медичної експертизи трупу потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого могли утворитись в результаті механізму, на який у слідчому експерименті вказує свідок ОСОБА_9 /т.м.д.р.1 а.п.96-97/.

Висновок експерта судово-медичного імунологічного дослідження від 19.09.2025 року, згідно з яким була встановлена групова приналежність крові потерпілого ОСОБА_8 /т.м.д.р.1 а.п.103-105/.

Постанова начальника Межівського відділу Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області від 28.08.2025 року, відповідно до якої процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженню було визначено за Дніпровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону /т.м.д.р.1 а.п.106-107/.

Протокол отримання зразків для експертизи від 02.09.2025 року, згідно з яким у обвинуваченого ОСОБА_3 були відібрані зразки крові /т.м.д.р.1 а.п.111/ на підставі постанови прокурора від 02.09.2025 року /т.м.д.р.1 а.п.110/

Висновок експерта судово-медичного імунологічного дослідження від 23.09.2025 року, відповідно до якого була встановлена групова приналежність крові обвинуваченого ОСОБА_3 /т.м.д.р.1 а.п.117/.

Висновок експерта судово-медичного імунологічного дослідження від 23.09.2025 року, згідно з яким на особистих речах обвинуваченого ОСОБА_3 , вилучених в нього 29.08.2025 року, на шортах та його джемпері військового зразка встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. При серологічному досліджені виявлених слідів крові даних щодо присутності крові потерпілого ОСОБА_8 або присутності крові самого обвинуваченого в цих слідах не отримано /т.м.д.р.1 а.п.123-127/.

Постанова слідчого від 28.10.2025 року, якою вилучені шорти та джемпер військового зразка, що були вилучені 29.08.2025 року у обвинуваченого ОСОБА_3 , - були визнанні речовим доказом та передані на зберігання до ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області /т.м.д.р.1 а.п.128-130/.

Копія витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №44 від 11.06.2024 року, відповідно до якого обвинуваченого ОСОБА_3 вважати таким, що з 11 червня 2024 року прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою стрільця-санітара 2 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) ВЧ НОМЕР_1 /т.м.д.р.1 а.п.140/.

Копія витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №21 від 16.01.2025 року, згідно з яким солдата, обвинуваченого ОСОБА_3 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та направлено обліково-послужну картку разом з витягом із наказу по строковій частині до ІНФОРМАЦІЯ_4 /т.м.д.р.1 а.п.139/.

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.08.2025 року, відповідно до якого обвинуваченого ОСОБА_3 було затримано в порядку ст.208 КПК України о 17.45 годині 28.08.2025 року в присутності захисника. Під час затримання та особистого обшуку у обвинуваченого нічого не вилучалось /т.м.д.р.1 а.п.151-153/.

Висновок експерта судової пожежно-технічної експертизи від 16.09.2025 року, згідно з яким осередок пожежі, яка виникла в автомобілі ВАЗ 2105, д.н. НОМЕР_2 , за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, за межами с.Веселе з координатами 48°1523.5N 36°3657.0Е, знаходився в межах розташування самого транспортного засобу /т.м.д.р.1 а.п.187-195/.

Висновок транспортно-товарознавчої експертизи від 23.09.2025 року, відповідно до якого середня ринкова вартість транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2105» червоного кольору, державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », 1984 року випуску, без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов у яких він експлуатувався (зберігався), станом на момент вчинення злочину, станом на 19.08.2025 складала 23104.98 гривень /т.м.д.р.1 а.п.207-209/.

Висновок судово-психіатричної експертизи №461-к від 04.11.2025 року, згідно з яким обвинувачений ОСОБА_3 в період інкримінованого йому діяння не виявляв і в теперішній час не виявляє будь-яких психічних розладів. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує /т.м.д.р.1 а.п.215-218/.

Висновок судово-медичної експертизи речових доказів 03.10.2025 року, відповідно до якого тілесне ушкодження на шматку шкіри з потиличної області голови від трупа ОСОБА_8 є забитою раною і заподіяне з великою силою (великою швидкістю дії) одним ударом тупого твердого предмета з циліндричною контактуючою поверхнею прямолінійної форми, довжиною не більше 58 мм у межах контакту, що діяв в напрямку ззаду-наперед. Примітка: довжина контактуючої поверхні ушкоджуючого предмета приведена без урахування скорочувальних властивостей шкіри. Тілесне ушкодження на шматку шкіри з ділянки між надбрівних дуг є забитою раною і заподіяне з великою силою (великою швидкістю дії) одним ударом тупого твердого предмета зі сплощеною (чи сплощено-випуклою), можливо довгастою, контактуючою поверхнею, більш конкретні характеристики якого через гнильні зміни визначити не представляється можливим, що діяв в напрямку спереду назад. Не виключається можливість заподіяння вказаних ушкоджень на шматках шкіри з потиличної області голови та з ділянки між надбрівних дуг як одним, так і різними предметами /т.м.д.р.1 а.п.225-229/.

Суд, проаналізувавши викривальні показання обвинуваченого щодо інкримінованих злочинів за ч.2 ст.289 та ч.2 ст.194 КК України, його показання щодо висунутого обвинувачення за ч.1 ст.115 КК України в судовому засіданні, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_3 , а також з іншими доказами кримінального провадження, зокрема з показаннями свідка, поясненнми експерта, протоколами слідчих дій, висновками експертиз, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, - робить висновок про те, що наведені судом докази, окрім показань обвинуваченого стосовно вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, тому і покладені в основу вироку. Зазначені докази винуватості обвинуваченого є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України. 

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він, будучи обуреним діями потерпілого щодо утримання його дітей в машині з метою повернення зниклих речей, взяв монтування та завдав одного удару, який випадково прийшовся в область голови, замість плеча, та фактично у нього не було умислу на позбавлення життя потерпілого, були спростовані:
- показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 під час слідчих експериментів за їх участі. Вказані свідки, перебуваючи на місці злочину показали, що обвинувачений, взявши монтування вдома, вийшов на вулицю, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та вдарив його в область голови, від чого останній впав на землю. Після чого обвинувачений декілька разів вдарив монтуванням в область голови потерпілого, коли останній лежав на землі. Жодний зі свідків не підтвердив показання обвинуваченого, що діям ОСОБА_3 передувало утримання ОСОБА_8 його дітей в машині. Під час слідчої дії вказані свідки відтворили механізм спричинення ОСОБА_3 декількох ударів монтуванням в область голови потерпілого ОСОБА_8 , вказавши на цілеспрямовані та умисні дії обвинуваченого, а не на випадковість, про що стверджував обвинувачений;
- показаннями свідка ОСОБА_9 в суді, в яких свідок не підтвердив версії обвинуваченого, що ОСОБА_8 , виявивши зникнення грошей та документів, став утримувати в своєму автомобілі дітей обвинуваченого. Навпаки свідок вказав на те, що обвинувачений, будучі обізнаним про зникнення гаманця та грошей у потерпілого та непричетність до цього свідка ОСОБА_6 , тримаючи в руках монтування, підійшов до ОСОБА_8 , нічого не пояснюючи, мовчки, завдав удару цим металевим предметом по голові потерпілого ззаду. А далі, коли потерпілий впав, обвинувачений продовжив наносити удари в область голови ОСОБА_8 . В подальшому свідок ОСОБА_9 побачив зниклий гаманець з документами в салоні автомобіля потерпілого перед його підпалом. Вказаний свідок вказав і ще на одну обставину, яка передувала вбивству потерпілого: перебуваючи на ставку, обвинувачений приревнував свою цивільну дружину до потерпілого, підтверджуючи появу неприязних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 ;
- висновками судово-медичних експертиз потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до яких виявлені у потерпілого тілесні ушкодження в потиличній області голови та між надбрівних дуг є забитими ранами, що заподіяні з великою силою (великою швидкістю дії), в результаті удару тупого твердого предмета. При цьому експерт у висновку зазначив, що не виключена можливість заподіяння ушкоджень в потиличній області голови та між надбрівних дуг як одним, так і різними предметами. Експерт підтвердив, що тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого могли утворитись в результаті механізму, на який у слідчому експерименті вказували свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ;
- поясненнями в суді експерта, який проводив розтин трупу потерпілого. Експерт пояснив, що виявлені на голові потерпілого тілесні ушкодження утворились по ударному механізму тупого твердого предмета з великою силою, знаходяться в різним анатомічних ділянках, що виключає їх появу при падінні. 

Перелічені докази сторони обвинувачення спростовують версію обвинуваченого про випадкову загибель потерпілого ОСОБА_8 .

Також не знайшла підтвердження в судовому засіданні версія обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що його психоемоційний стан, який був викликаний діями потерпілого, позбавляв його можливості контролювати свої дії, тому він не пригадує, як завдавав потерпілому ударів монтуванням по голові, тобто, виходячи з вказаних показань, обвинувачений спричинив смерть потерпілому в стані сильного душевного хвилювання. 
Так, проведена судово-психіатрична експертиза підтвердила, що обвинувачений під час інкримінованих подій усвідомлював свої дії і керував ними, не виявляв будь-яких психічних розладів. 
Обов`язковою умовою юридичної кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 116 КК є невчинення умисного вбивства в стані фізіологічного афекту, що є суто медичним, психологопсихіатричним критерієм, а в стані сильного душевного хвилювання, що є критерієм кримінально-правовим, за яким кваліфікація дій винного за вказаною статтею можлива лише у разі, якщо стан сильного душевного хвилювання раптово виник внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого. При цьому встановлення фактичних даних, які б свідчили про наявність обставин, передбачених ст. 116 КК, і які могли б викликати у винного стан сильного душевного хвилювання, є компетенцією суду.
Відповідно до висновку щодо застосування норм права, зроблених Касаційним кримінальним судом Верховного Суду у постанові від 5 червня 2023 року по справі 587/241/18, при кваліфікації дій особи за ст.116 КК України для встановлення стану сильного душевного хвилювання мають значення, окрім фізіологічного афекту, й інші емоційні стани, за умови, що вони є реакцією особи на поведінку з боку потерпілого, зазначену у диспозиції цієї статті, і досягли такого рівня впливу на свідомість і волю особи, що в момент вчинення умисного вбивства значно знижували її здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними. Перебування винного у момент вчинення умисного вбивства у стані сильного душевного хвилювання є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст.116 КК України, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.
Потерпілий ОСОБА_8 не застосував до обвинуваченого будь-якого протизаконного насильства в день вчинення умисного вбивства, а перед цим систематично над ним не знущався. Виходячи із встановлених обставин, обвинувачений та потерпілий щойно познайомились в день вбивства. Також судом не було встановлено, що потерпілий тяжко образив обвинуваченого до інкримінованих останньому подій. 
Ніякого емоційного напруження, яке досягло свого максимуму в час вчинення умисного вбивства, що суттєво вплинуло на свідомість ОСОБА_3 і його поведінку та стало причиною виникнення специфічного емоційно-психологічного стану, який викликав відповідну реакцію у виді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, від яких настала його смерть, - не було. 

Не знайшла свого підтвердження версія захисника про появу тілесних ушкоджень на обличчі потерпілого в результаті падіння та версія обвинуваченого про отримання потерпілим ОСОБА_8 тілесних ушкоджень при падінні або під час приховування тіла та скиду потерпілого в колодязь. 
Допитаний експерт, який проводив судово-медичну експертизу потерпілого та досліджував його труп вказав, що всі виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження на голові знаходяться в різних анатомічних ділянках. Кількість виявлених ран - сім, їх характер вказують на те, що вони були спричинені неодномоментно, в короткий проміжок часу, по ударному механізму, прижиттєво, в результаті ударів тупого твердого предмету, заподіяних з великою силою. 
При цьому експерт зазначив, що необхідно враховувати характеристики знаряддя злочину при вирішенні кількості ударів та виявлені тілесні ушкодження. Враховуючи, що знаряддям злочину було автомобільне монтування – металева труба довжиною 50 см та діаметром 14 мм, кінець якої вигнутий та дещо розплесканий, то виявлені тілесні ушкодження на потилиці у вигляді ран на волосистій частині голови зліва та справа були спричинені в результаті одного удару таким предметом; в області тім`яного бугра справа на потилиці – одного удару вказаним предметом; між набрівними дугами на обличчі – одного удару; на нижній щелепі зліва, дещо зліва та на верхній губі – одного удару такого предмету. При цьому експерт зазначав, що виявлені тілесні ушкодження у потерпілого утворились прижиттєво, на що вказували крововиливи при розтині трупу, що виключає їх появу, коли потерпілий був мертвим, а обвинувачений намагався приховати тіло, скидаючи його в колодязь. Експерт пояснив, що характер виявлених тілесних ушкоджень на обличчі потерпілого в різних анатомічних ділянках виключають можливість їх появи при однократному падінні. Також експерт звернув увагу суду, що при падінні ОСОБА_8 вперед у нього ймовірно би з`явились синці або садна на кінцівках чи тулубі, про те такі тілесні ушкодження не були виявлені при розтині. Свідок ОСОБА_9 під час допиту в суді підтвердив, що коли потерпілий ОСОБА_8 після отримання ударів від обвинуваченого по потилиці впав, то потерпілий не бився ні об які предмети. Ніхто з допитаних учасників кримінального провадження, свідки на слідчих експериментах не вказували, що потерпілий декілька разів падав під час інкримінованих обвинуваченому подій. 

В пункті 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику про злочини проти життя та здоров`я особи», зазначено, що суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного при розгляді кримінальних проваджень проти життя та здоров`я особи. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Ретельно дослідивши докази та встановивши в сукупності всі обставини вчиненого діяння, враховуючи 
1) спосіб: нанесення обвинуваченим не менше чотирьох ударів монтування в життєво важливий орган потерпілого – голову; 
2) знаряддя злочину: монтування – металева труба довжиною 50 см та діаметром 14 мм, кінець якої вигнутий та дещо розплесканий; 
3) кількість, характер і локалізацію поранень: не менше чотирьох ударів монтуванням по голові потерпілого в потиличну ділянку голови та обличчя; 
4) особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, обізнаний, що за допомогою металевого предмету (монтування) у разі застосування до людини в неї можуть настати непоправні наслідки;
5) обставини вчинення злочину: спільне вживання спиртних напоїв, потерпілий ніяких протиправних дій стосовно обвинуваченого не вчиняв, після отримання від обвинуваченого удару монтуванням по голові потерпілий ОСОБА_8 впав на землю і не чинив ніякого опору, був в безпорадному стані, проте обвинувачений не припинив свої протиправні дії після першого удару, а продовжив наносити удари металевим предметом в область голови потерпілого, при цьому обвинувачений навіть не намагався надати першу медичну допомогу потерпілому, покликати когось на допомогу, викликати швидку; 
6) причини припинення злочинних дій: настання одразу смерті потерпілого;
7) поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки: в цей день обвинувачений та потерпілий познайомились; перебуваючи на водоймі, обвинувачений приревнував свою цивільну дружину до потерпілого, претензії потерпілого до обвинуваченого стосовно зникнення його речей та появу в подальшому цих речей при знищенні автомобіля, висловлювання звинувачень в цьому обвинуваченому; 
8) поведінку винного після подій: усвідомлення обвинуваченим вчиненого вбивства ОСОБА_8 та страх бути викритим, приховування трупу потерпілого та знищення транспортного засобу потерпілого, прибирання залишків крові біля подвір`я, знищення закривавленого одягу, фактичне викриття обвинуваченого свідком -
суд приходить до висновку про наявність непрямого умислу у обвинуваченого на спричинення смерті потерпілому ОСОБА_8 , коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Отримані показання обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду щодо випадкової загибелі потерпілого або спричинення смерті останньому в стані сильного душевного хвилювання, - суд оцінює як спробу обвинуваченого ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, та як спосіб захисту від висунутого обвинувачення. Тому ці показання суд не бере до уваги при ухваленні вироку.

У зв`язку з викладеним, показання свідка, пояснення експерта, протоколи слідчих дій та висновки експертів покладені в основу вироку.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.289, ч.2 ст.194 КК України, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані. 

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, віднесення двох з яких за ч.2 ст.289 та ч.2 ст.194 КК України до категорії тяжких злочинів, іншого за ч.1 ст.115 КК України - до категорії особливо тяжких злочинів; ступінь негативних та непоправних наслідків у вигляді смерті потерпілого, дані про особу обвинуваченого, який судимий, є військовослужбовцем, за місцем проживання та несення служби характеризується посередньо, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває.
Обставин, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
Заявлене обвинуваченим щире каяття у вчиненому, як пом`якшуюча покарання обвинуваченого обставина, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду. 
Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки. За весь час розгляду обвинувачений ОСОБА_3 намагався виправдати свої дії щодо настання смерті потерпілого поведінкою та діями останнього. Будь-якого осуду своєї поведінки обвинувачений не висловлював, не розкрив механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, постійно змінював в цій частині свої показання. 
Аналогічного висновку прийшов Верховний Суд в своєму рішенні від 10.06.2020 в справі №149/1596/16-к та в постанові від 07.04.2021 в справі №263/15605/17

Обставиною, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.
В ході проведення судового слідства було встановлено, що інкриміновані злочини обвинувачений вчиняв в стані алкогольного сп`яніння, разом з тим ця обставина при пред`явлені обвинувачення в якості обтяжуючої покарання стороною обвинувачення не була визначена в обвинувальному акті. Прокурор, не скористався своїм правом та не змінив обвинувачення в суді. У зв`язку з тим, що дана обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого, погіршує становище ОСОБА_3 , тому суд не може її визнавати такою. 
За сукупністю обставин вчинення кримінальних правопорушень, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, наявності обтяжуючої та відсутності пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно застосувати реальне покарання можливе лише з ізоляцією його від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, інкримінованих статей Особливої частини Кримінального кодексу України без призначення конфіскації майна за ч.2 ст.289 КК України, оскільки відсутній корисливий мотив, та застосувати положення ст.70 КК України, визначивши покарання обвинуваченому шляхом часткового складання призначених покарань.
Стаття 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, що також закріплено в ч.2 ст.65 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 , відбуваючи реальне покарання за вчинення, зокрема аналогічних злочинів, будучи особою, раніше неодноразово судимою, вчинив знову однотипні кримінальні правопорушення та особливо тяжкий злочин проти життя людини. 
Таким чином, незважаючи на реальне відбуття обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив та навіть за тяжких обставин його виправлення досягнуто не було, знову вчинив тяжкі та особливо тяжкий злочин проти життя людини, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки та антисоціальну спрямованість його особи. З урахуванням наведеного, суд приходить висновку про неможливість досягнення щодо обвинуваченого ОСОБА_3 мети кримінального судочинства без реального відбуття ним призначеного покарання та про відсутність підстав для призначення останньому покарання із застосуванням ст.69 КК України, або застосування ст.75, 76 КК України. 
Визначене судом покарання буде відповідати ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, а також здатним сприяти виправленню ОСОБА_3 та попередженню скоєння нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.
Крім того, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення в період невідбутого покарання за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22.09.2023 року, за яким був засуджений за ч.3 ст.289, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, та був звільнений від відбуття покарання умовно достроково для проходження військової служби за контрактом на невідбутий термін 4 роки 5 місяців 25 днів, суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 застосувати положення ч.1 ст.71 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю вироків, та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за поставленим вироком від 22.09.2023 року.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на гауптвахті до набрання вироком законної сили не підлягає змінам. 
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. 
З огляду на наведене, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 з 28.08.2025 року до набрання вироком законної сили має бути зараховано обвинуваченому в строк призначеного йому покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судова пожежно-технічна експертиза та судова транспортно-товарознавча експертиза, загальна вартість яких складає 6239.8 гривень. Зазначені витрати у відповідності до вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 6239.80 гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 615 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.289, ч.2 ст.194 КК України, та призначити покарання за 
- ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років;
- ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
- ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань призначити  ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22.09.2023 року, та визначити  ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років.

Запобіжний захід  ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обраний – тримання під вартою на гауптвахті.

Строк відбуття покарання  ОСОБА_3 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбуття покарання  ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення з 28.08.2025 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з  ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 6239.80 гривень.

Речові докази: шорти та джемпер військового зразка, які були вилучені у ОСОБА_3 , та передані на зберігання до ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 . 

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя           ОСОБА_1