Провадження: 2/484/1301/26
Справа: 686/5699/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочно)
05.08.2026 м. Первомайськ 
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Коваленко Н.А.
секретаря судового засідання Голубкової Н.М. 
представника позивача - адвоката Лозінського М.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Лозінський Микола Володимирович до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про припинення (звільнення) стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який 16.12.2013 року в судовому порядку розірвано. У період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На користь позивачки на утримання доньок були ухвалені судові рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, в результаті чого відкриті виконавчі провадження № 41499477 та № 40025187 з примусового виконання виконавчих листів. У січні 2026 року матеріали вказаних виконавчих проваджень були передані до Відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерста юстиції України у зв`язку із тимчасовою окупацією території Запорізької області. На підставі поданої у січні 2026 заяви відповідачки як стягувачки внаслідок сплати ОСОБА_1 на її користь аліментів в повному обсязі, Відділом примусового виконання рішень у Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України було винесено постанови від 13.01.2026 про повернення (в порядку п. 1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження») виконавчого документу стягувачу по обох вище названих виконавчих провадженнях про стягнення з довірителя аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 .
Разом з тим, починаючи з січня 2022 року та по даний час доньки сторін: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за їх бажанням постійно проживають зі своїм батьком ОСОБА_1 як внутрішньо-переміщені особи проживають у квартирі АДРЕСА_1 .
Враховуючи те, що повернення виконавчого документу стягувачу без виконання, не позбавляє ОСОБА_2 права повторно звернутись до органів ДВС і пред`явити до виконання виконавчі листи про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей - доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому позивач вважає за необхідне звернутись до суду з даним позовом про припинення стягнення аліментів.
03.04.2026 справу прийнято до розгляду за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання.
02.06.2026 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася посторно, причини неявки суду не повідомила, правом на відзив не скористалася, до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталася.
Представник третьої особи до суду скерував заяву про розгляд справи без участі представника.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Встановлено, встановлено, що сторони мають двоє дітей:доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане підтверджується свідоцтвами серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с.10,11).
Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 14.05.2010 (справа № 2-745) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання доньки — ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 600 грн, починаючи з 28 квітня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. 
Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 21.11.2013 (справа № 328/3743/2013) з ОСОБА_1 , на користь Відповідачки стягнуті аліменти на утримання доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 400 грн, починаючи з 18 жовтня 2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.12).
На виконанні Токмацького ВДВС у Пологівському районі Запорізької області перебували виконавчі провадження про стягнення аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : ВП № 41499477 з примусового виконання виконавчого листа у справі №328/3743/2013, виданого 24.12.2013 Токмацьким районним судом Запорізької області про з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 18.10.2013 року до досягнення дитиною повноліття; ВП № 40025187 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-745, виданого 17.05.2010 Токмацьким районним судом Запорізької області про ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 28.04.2010 року до досягнення дитиною повноліття. 
У січні 2026 матеріали вказаних вище виконавчих проваджень були передані до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України . 
Внаслідок сплати ОСОБА_1 на її користь аліментів в повному обсязі, та за заявою відповідачки (стягувачки) Відділом примусового виконання рішень у Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України було винесено постанови від 13.01.2026 про повернення (в порядку п. 1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження») виконавчого документу стягувачу по обох вище названих виконавчих провадженнях про стягнення з довірителя аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 . Вказане підтверджується постановами про повернення виконавчого провадження (а.с.29, 30-31). 
З січня 2022 року та по даний час діти сторін - доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , постійно проживають зі своїм батьком ОСОБА_1 , які як внутрішньо-переміщені особи у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками від 03.01.2023 про взяття довірителя та його двох дітей на облік як внутрішньо переміщених осіб, згідно яких значиться усіх адреса фактичного місця проживання/перебування: АДРЕСА_2 (а.с. 9,19,21) . 
Також вказане підтверджується актами Служби у справах дітей Токмацької міської ради в особі начальника служби у справах дітей Чуб Г.Г. про факт передачі дитини від 19.01.2022 року батьку - ОСОБА_1 окремо стосовно доньки ОСОБА_7 і доньки ОСОБА_8 (а.с.17,18). 
Крім того, відповідно до нотаріально завіреної заяви ОСОБА_2 від 12.12.2025, остання стверджує те, що діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають зі своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та перебувають повінстю на його утриманні.
Відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За ч. 3 ст.181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини.
З аналізу норми частини 2 статті 181 СК України випливає, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї.
Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".
Як роз`яснено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.
З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.
З аналізу положень ст.ст.179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому, припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину.
У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів.
Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
З аналізу даної норми вбачається, що одним із способів захисту порушеного права у разі зміни обставин, що впливають на визначені розміри періодичних платежів, є звільнення від них.
Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані ним аліменти на дитину або діти проживають із тим з батьків, хто зобов`язаний до утримання аліментів.
У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів, при цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
Суд оцінює надані докази у їх сукупності відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України та приходить до висновку, що діти сторін фактично та постійно проживають разом із батьком, позивачем у справі.
Вказані обставини підтверджені актами передачі дитини, довідками про взяття на облік, актом про фактичне проживання заявою відповідачки та не спростовані відповідачем належними і допустимими доказами.
Факт зміни місця проживання дітей та їх перебування на повному утриманні позивача свідчить про припинення підстав для подальшого стягнення аліментів на користь відповідача, оскільки аліменти є способом забезпечення участі того з батьків, хто проживає окремо від дитини, у її утриманні.
За відсутності такої обставини продовження стягнення аліментів суперечило б їх правовій природі та призводило б до безпідставного отримання коштів.
Суд враховує, що на підставі судових рішень з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дітей, які з ним проживають, що достовірно підтверджує зміну фактичних обставин утримання дітей та відсутність у відповідача права на отримання аліментів. Тому проживання дітей разом з позивачем, з якого стягнуто аліменти, суд вважає суттєвою обставиною, яка є підставою для припинення сплати аліментів на користь відповідача.
Разом з тим, хоч виконавчі документи щодо стягнення аліментів повернуті відповідно до п.1 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", але це не є перешкодою звернути стягувачем вказані документи до виконання до досягнення дітьми повноліття.
З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12,13,81,89,141,259,263-265,268 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 600 грн, починаючи з 28 квітня 2010 року, які стягуються на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області 14.05.2010 (справа № 2-745).
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 400 грн, починаючи з 18 жовтня 2013 року, які стягуються на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 21.11.2013 (справа №328/3743/13-ц).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасникик справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ; 
відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ;
третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради, вул. Грушевського, 88, м.Хмельницький, ЄДРПУ 26217145. 
Повний текст судового рішення складено 05.08.2026.
Суддя: