Справа № 587/1363/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Джепи В. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» звернувся до Сумського районного суду Сумської області із позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами в розмірі 125941,31 грн, судовий збір в розмірі 2662,40 грн. та 11200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
На обґрунтування своїх вимог позивач вказує про те, що 17 червня 2021 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено договір №53-018-8632-21-Г про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Кредитодавець надав позичальникові в кредит кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Строк повернення був встановлений до 16 червня 2025 року. 03 вересня 2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240, відповідно до умов якого АТ «Мегабанк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому за договором №53-018-8632-21-Г від 17 червня 2021 року. Крім того, 27 грудня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» було укладено договір про відступлення прав вимоги №1/12, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» відступило свої права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №53-018-8632-21-Г від 17 червня 2021 року. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань та на вимоги ст. ст. 525, 526, 527, 530,1050, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 125941,31 грн, з яких: 63234,17 грн - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена); 16598,98 грн - заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена), та 46108,16 грн - заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена).
Ухвалою суду від 27 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.
Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений законом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні жодна зі сторін не подала.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву не подала, копія ухвали та позов з додатками направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, проте повідомлення повернулось з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 
Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що 17 червня 2021 року АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №53-018-8632-21-Г, між сторонами було підписано додаток 1 до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. 17 червня 2021 року відповідачка ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Сума кредиту - 72044,00 грн, строк кредитування 48 місяці. Мета кредиту – на споживчі цілі. Процентна ставка - фіксована та становить 10% річних. Комісія - 2%. Реальна річна процентна ставка – 58,4162 %. (матеріали електр. справи).
Таким чином, АТ «Мегабанк» виконав свої зобов`язання за договором, відкривши відповідачу поточні рахунки, видавши платіжну картку та здійснивши перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача в межах ліміту кредитної лінії, що підтверджується виписками з особового рахунку відповідача.
Відповідно до протоколу електронного аукціону №GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року переможцем електронного аукціону з придбання прав вимоги за кредитними договорами стало ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», з яким в подальшому було укладено договір №GL1N426240 від 03 вересня 2024 року, відповідно до умов якого АТ «Мегабанк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №53-018-8632-21-Г від 17 червня 2021 року (матеріали електр. справи).
Окрім того, 27 грудня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» було укладено договір про відступлення прав вимоги №1/12, відповідно до умов договору ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» відступило свої права вимоги, а ТОВ «ФК Єврокредит» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №53-018-8632-21-Г від 17 червня 2021 року.
З витягу з додатку №1 до договору №1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27 грудня 2024 року, вбачається, що від ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право вимоги за кредитним договором №53-018-8632-21-Г від 17 червня 2021 року на загальну суму заборгованості 125941,31 грн.
Судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 не виконала.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором станом на 03 вересня 2024 року ОСОБА_1 має заборгованість перед банком в сумі 125941,31 грн, з яких 63234,17 грн - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена), 16598,98 грн - заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена), та 46108,16 грн - заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена) (матеріали електр. справи).
Доказів погашення заборгованості ОСОБА_1 суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
За вимогами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
З огляду на викладене суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 63234,17 грн - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена); 16598,98 грн - заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена), а всього 79833,15 грн.
Щодо стягнення заборгованості за комісією (в тому числі прострочена) в розмірі 46108,16 грн по договору від 17 червня 2021 року №53-018-8632-21-Г суд зазначає таке.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 (провадження №61-4202сво22).
Відповідно до п.2.9 кредитного договору розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2 % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного періоду.
Разом з тим, кредитний договір №53-018-8632-21-Г від 17 червня 2026 року не містить опису послуги, за яку здійснюється щомісячне нарахування комісійної винагороди.
Наведене дає підстави для висновку, що пункт договору, яким передбачено сплату комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, суперечать положенням ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним.
У зв`язку із наведеним, в задоволенні позовної вимоги в частині стягнення комісії (в тому числі простроченої) в розмірі 46108,16 грн слід відмовити.
Щодо витрат на правову допомогу суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01 липня 2025 року, додаток 2 до договору про надання правничої допомоги №1/07 «Вартість послуг «Прейскурант», додаток 3 «Акт приймання-передачі послуг правничої допомоги», свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер (матеріали електр. справи).
Враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що вказана цивільна справа не є справою значної складності, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 11200,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом цього позову, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 79833,15 грн, тобто на 63,39%, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1687,70 грн (2662,40грн.* 63,39 %) судового збору та 1901,70 грн (3000,00 грн.* 63,39 %) витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 611,1054 ЦК України, ст. ст. 10-13, 81, 89, 141, 263-265,280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОКРЕДИТ» задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОКРЕДИТ» (юридична адреса: 49001, м. Дніпро, провулок Ушинського, буд. 1, офіс 105, ЄДРПОУ: 40932411) заборгованість за договором в розмірі 79 833 (сімдесят дев`ять тисяч вісімсот тридцять три) гривні 15 копійок, сплачений судовий збір в розмірі 1687 (одна тисяча шістсот вісімдесят сім) гривень 70 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 1901(одна тисяча дев`ятсот одна) гривня 70 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя          І. Г. Вортоломей