Справа № 148/411/26 
Провадження №2/148/730/26
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
( Заочне )  
08 липня 2026 року Тульчинський районний суд 
Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В., при секретарі Носулько К.П., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:  
Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВЕА ФІНАНС" (надалі ТОВ "СВЕА ФІНАНС") звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 10.12.2024 між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та відповідачем був укладений договір №1948587 про надання споживчого кредиту (надалі кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов даного договору ТОВ "СВЕА ФІНАНС" надає позичальнику (споживачу) кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1 % в день. 
ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу грошові кошти шляхом їх перерахування на його картку № НОМЕР_1 , яку останній вказав при оформленні кредиту. 
Натомість відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, що спричинило до виникнення простроченої заборгованості. 
30.09.2025 між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та ТОВ "СВЕА ФІНАНС" був укладений договір факторингу №01.02-39/25, відповідно до умов якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та сторки встановлені договором
Відповідно до Додатку №1 до договору факторингу від 30.09.2025 №01.02-39/25 - Реєстру боржників, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 24719,95 грн.
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становить 24719,95 грн, з яких: 7999,95 грн - заборгованість по тілу; 14640 грн - заборгованість по відсотках; 2080 грн - пеня.
У зв`язку з даними обставинами позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №1948587від 10.12.2024 в розмірі 24719,95 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, в матеріалах справи наявне клопотання від неї, згідно якого вона просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України та оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала.
За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. 
Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що 10.12.2024 відповідач ознайомилася із паспортом споживчого кредиту, про що свідчить його копія (а.с.15-17). Того ж дня між нею та ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" був укладений договір №1948587про надання споживчого кредиту за продуктом "NewShort", про що свідчить його копія (а.с.7-13), за умовами якого сторони погодили наступне:
- п.1.1. на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором;
- п.1.2. сума кредиту (загальний розмір) - 6500 грн; 
- п.1.3. строк кредиту 360 днів;
- п.1.4. періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів;
- п.1.5.1. стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору; 
- п.1.6. мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби;
- п.2.1. кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_2 ;
- п.4.4. споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Договор був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е329.
Згідно копії Інформаційного повідомлення від споживача фінансових послуг (а.с.15) вбачається, що 10.12.2024 ОСОБА_1 надала згоду на передачу своїх персональних даних третім особам з метою інформування про необхідність виконання нею зобов`язань.
13.12.2024 між відповідачем та ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" була укладена Додаткова угода до договору №1948587 про надання споживчого кредиту за продуктом "NewShort" від 10.12.2024, про що свідчить її копія (а.с.17-18), відповідно до умов якої сторони збільшили суму кредиту на 1500 грн, в результаті чого сума кредиту склала 8000 грн.
Згідно копії Додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом "NewShort" №1948587в редакції Додаткової угоди від 13.12.2024 від 10.12.2024 - Графіку платежів (а.с.14), вбачається, що станом на 05.12.2025 загальна вартість кредиту становить 36432 грн, з яких: 8000 грн - сума кредиту; 28432 грн - проценти за користування кредитом. 
ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином, перерахувавши відповідачу на його платіжну картку № НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 6500 грн та 1500 грн, що підтверджується копією повідомлення ТОВ "ПЕЙТЕК" від 30.09.2025 вих.№20250930-6992 (а.с.34) про успішність перерахування коштів в сумі 6500 грн 10.12.2025 о 16:29:11, а також копією повідомлення ТОВ "ПЕЙТЕК" від 30.09.2025 вих.№20250930-6993 (а.с.35) про успішність перерахування коштів в сумі 1500 грн 13.12.2025 об 11:37:07.
Натомість відповідач свої зобов`язання за користування кредитними коштами належним чином не виконувала.
Відповідно до копії розрахунку заборгованості за договором №1948587від 10.12.2024, проведеного ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" (а.с.31-34), станом на 30.09.2025 заборгованість відповідача становить 24719,95 грн, з яких: 7999,95 грн - заборгованість по тілу; 14640 грн - заборгованість по відсотках; 2080 грн - штрафні санкції.
30.09.2025 між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та ТОВ "СВЕА ФІНАНС" був укладений договір факторингу №01.02-39/25, про що свідчить його копія (а.с.35-42), відповідно до умов якого сторони узгожили наступне:
- п.2.1. клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та сторки встановлені договором;
- п. 3.1.3. Право вимоги переходить до Фактора після підписання Сторонами цього Договору, з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді за формою Додатку 5 цього Договору, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей за Кредитними договорами. Разом з Правами вимоги Фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені цим Договором;
- п.4.1. Фінансування (ціна Договору) складає 5079988,47 грн.
Згідно копії платіжної інструкції №10195 від 02.10.2025 (а.с.47) ТОВ "СВЕА ФІНАНС" перерахувало на рахунок ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" оплату фінансування згідно договору факторингу №01.02-39/25 від 30.09.2025 без ПДВ в розмірі 5079988,47 грн. 
Відповідно до копії Додатку 5 до договору факторингу №01.02-39/25 від 30.09.2025 - Акту приймання-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді від 30.09.2025 до договору факторингу від 30.09.2025 №01.02-39/25, укладеному 30.09.2025 (а.с.46), клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників в електронному вигляді клієнта від 30.09.2025, складений за формою згідно із Додатком 1 до договору. Кількість боржників 3467.
Відповідно до копії Додатку №1 до договору факторингу від 30.09.2025 №01.02-39/25 - витягу з Реєстру боржників в електронному вигляді до договору факторингу від 30.09.2025 №01.02-39/25 (а.с.49), ТОВ "СВЕА ФІНАНС" набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №1948587від 10.12.2024 в розмірі 24719,95 грн, з яких: 7999,95 грн - сума основного боргу; 14640 грн - сума нарахованих процентів; 2080 грн - сума штрафних санкцій.
У зв`язку з невиконанням відповідачем її зобов`язань за кредитним договором №1948587від 10.12.2024 представник позивача звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 та 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч. 1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч.1, 3-4, 7 та 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення.
Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також аналога власноручного підпису.
Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.
За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.
Згідно вимог ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 
За змістом ч.1-3 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.
Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №1948587від 10.12.2024.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, оскільки не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору.
Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вищевказаним кредитним договором.
Щодо стягнення з відповідача неустойки суд зазначає наступне.
Як вбачається із позовної заяви представник позивача просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 2080 грн. 
За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
В той же час пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто, законодавець визначив, що на період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь позикодавця неустойки (штрафу, пені).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
З огляду на вищевказані норми законодавства, відповідач, як позичальник є звільненою від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки. Тому його нарахування є незаконним. 
Відтак, правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 2080 грн немає, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
В свою чергу, відповідач будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача до суду не надала, як і не спростувала.
Оскільки станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатила, тому суд приходить до висновку, що з відповідача, як позичальника, підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1948587від 10.12.2024 лише в розмірі 22639,95 грн, з яких: 7999,95 грн - заборгованість по тілу; 14640 грн - заборгованістть по відсотках.
Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надала суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 2438,38 грн (2662,40 х 22639,95 / 24719,95 = 2438,38) (а.с.1).
На підставі викладеного, керуючись ст.3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ч.5 ст.18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", ст.207, 526, 549, 599, 610-612, 625, 626, 628, 629, 639, 1048-1050, 1054, 1055, 1056-1, п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст.4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 223, 247, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВЕА ФІНАНС", ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження якого: вул.Іллінська, 8, м.Київ, 04070, заборгованості за договором про надання споживчого кредиту "NewShort" №1948587від 10.12.2024 в розмірі 22639,95 грн (двадцять дві тисячі шістсот тридцять дев`ять гривень дев`яносто п`ять копійок), з яких: 7999,95 грн - заборгованість по тілу; 14640 грн - заборгованістть по відсотках.
В частині позовних вимог щодо стягнення заборгованостіпо пені відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВЕА ФІНАНС", ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження якого: вул.Іллінська, 8, м.Київ, 04070, судові витрати з оплати судового збору в сумі 2438,38 грн (дві тисячі чотириста тридцять вісім гривень тридцять вісім копійок). 
Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя: