Справа № 127/22045/26
Провадження № 2/127/6053/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2026 року | м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №3723061 про надання споживчого кредиту від 24 лютого 2021 року в розмірі 16210,00 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 24 лютого 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір про споживчий кредит №3723061, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. За користування грошовими коштами договором встановлено фіксовану процентну ставку, а саме знижену процентну ставку у розмірі 1,805% за кожен день користування, яка застосовується в межах строку кредитування (надання позики), що становить 28 днів та стандартну процентну ставку у розмірі 1,9% за кожен день користування, яка застосовується у разі невиконання відповідачем умов для застосування зниженої ставки, а також у межах нового строку у разі пролонгації, автопролонгації та у період прострочення. Кошти надаються відповідачу в безготівковій формі на рахунок останнього за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 . 
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, що підтверджується листом-повідомленням про перерахування коштів. Натомість відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору.
21 вересня 2021 року між позивачем та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір відступлення права вимоги №ККАУ-21092021, згідно з умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Авентус Україна», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №3723061 від 24 лютого 2021 року.
Заборгованість відповідача становить 16210,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн, заборгованість за процентами - 11210,00 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №3723061 від 24 лютого 2021 року в розмірі 16210,00 грн, 2662,40 грн судового збору та 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2026 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив, а також витребувано додаткові докази.
Відповідач ОСОБА_1 , користуючись своїм правом, надав суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у частині, яка не підтверджена належними та допустимими доказами. У відзиві відповідач зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Вважає, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Зокрема, позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували: виникнення заборгованості саме у заявленому розмірі; детальний та обґрунтований розрахунок заборгованості із зазначенням її складових; правові підстави для нарахування процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів; належний перехід права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» саме щодо спірного зобов`язання. Крім того, відповідач зазначає, що спірні правовідносини виникли у 2021 році, тоді як позов подано у 2026 році. У зв`язку з цим просить суд перевірити питання дотримання позивачем строків позовної давності з урахуванням усіх обставин справи та доказів, наданих сторонами. Також відповідач звертає увагу на те, що заявлена до стягнення сума істотно перевищує розмір первісно отриманого кредиту, однак матеріали справи не містять належного та достатнього обґрунтування розміру такої заборгованості та порядку її формування.
Позивач правом подання відповіді на відзив не скористався.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.
Судом установлено, що 24 лютого 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір №3723061 про надання споживчого кредиту відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року.
Згідно його умов товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 5000,00 грн, строк кредиту - 28 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Стандартна процента ставка 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту вказаного в пункті 1.4 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. Знижена процентна ставка 1,805% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4. договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для споживача лише як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим договором (п.п.1.2 – 1.5.1, 1.6 договору).
Відповідно до п.п. 1.7 – 1.8 договору, орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 693,50% річних, а за зниженою ставкою 658,83% річних. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 7660,00 грн, а за зниженою 7527,00 грн. 
Згідно п.п.2.1-2.2 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступні календарні дні, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кiлькiсть днів), зазначений в п.1.4 договору, вiдлiк якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується товариством в Особистому кабiнетi.
Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та авто пролонгації), виходячи iз фактичної кiлькостi днів у мiсяцi та у році, тобто метод "факт/факт". До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 договору, відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до п.4.2 договору, де проценти нараховуються i за дату повернення кредиту, вказану в графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день (п.3.1 -3.2 договору).
Згідно п. 6.1 договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно iз кiлькiстю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку визначеного в пп. 6.1.1 договору. 
Відповідно до п. 4.3.1 договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача відповідно до п.п. 4.2.2–4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
Укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС товариства (п.1.1 договору).
Даний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора С617612, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, а саме - « НОМЕР_2 », що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «Авентус Україна».
Додаток № 1 до цього договору містить Графік платежів до договору про надання споживчого кредиту №3723061 від 24 лютого 2021 року відповідно до якого сторонами визначено: дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів – 24 березня 2021 року; сума кредиту - 5000,00 грн; сума нарахованих процентів - 2527,00 грн; разом до оплати 7527,00 грн.
Підписавши зазначений графік, відповідач підтвердив факт ознайомлення з наведеними умовами кредитування та погодилася з порядком і строками виконання своїх зобов`язань за кредитним договором.
Відповідач у такий самий спосіб підписав паспорт споживчого кредиту, що свідчить про його ознайомлення з умовами кредитування та погодження з порядком і строками виконання зобов`язань за кредитним договором.
З огляду на викладені обставини, суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку про доведення укладення кредитного договору між сторонами. В суду відсутні підстави стверджувати про неналежність поданих доказів та сумніви щодо них не виникають.
Отже, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору та уклали його відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями із застосуванням електронних підписів одноразовими ідентифікаторами у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону.
Зокрема, сторонами було погоджено умови та порядок виконання зобов`язань, розмір процентів за користування кредитними коштами, строк кредитування та інші істотні умови договору, укладеного 24 лютого 2021 року. Відтак, укладений між сторонами електронний договір за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно довідок ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 18 травня 2026 року №23203, ТОВ «Авентус Україна» через систему платежів «EasyPay» 24 лютого 2021 року о 16.32 год. здійснено платіж на суму 5000,00 грн. на номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції 915747092, номер замовлення 15153003.
Належність відповідачу вказаної картки та зарахування на його рахунок коштів в сумі 5000,00 грн підтверджується також випискою за договором №б/н за період з 24 лютого 2021 року по 01 березня 2021 року та інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 03 липня 2026 року наданою на виконання ухвали суду.
Вказані докази є достатніми та свідчать про належне виконання ТОВ «Авентус Україна» своїх зобов`язань за договором №3723061 про надання споживчого кредиту від 24 лютого 2021 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
21 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №ККАУ-21092021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, у тому числі і за договором про надання споживчого кредиту №3723061 від 24 лютого 2021 року.
Відповідно до п.6.2.3 цього договору, право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання новим кредитором та кредитором умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається.
Договір відступлення права вимоги №ККАУ-21092021 від 21 вересня 2021 року підписаний його сторонами та скріплений печатками.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №ККАУ-21092021 від 21 вересня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №3723061 від 24 лютого 2021 року, загальна сума заборгованості 16210,00 грн.
Тобто, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах.
08 червня 2026 року ТОВ «Кредит-Капітал» на адресу відповідача направило досудову вимогу з повідомленням про відступлення права грошової вимоги та про порядок погашення заборгованості. Наразі відомостей про її отримання відповідачем матеріали справи не містять.
Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.
Зазначені докази у своїй сукупності є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача. Відтак, доводи відповідача про відсутність належних доказів на підтвердження відступлення права вимоги є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
Доказів, що відповідач виконав свої зобов`язання за договором матеріали справи не містять.
Відповідно до розрахунку ТОВ «Авентус Україна», заборгованість відповідача за договором про надання споживчого кредиту №3723061 від 24 лютого 2021 року становить 16210,00 грн, з яких: 5000,00 грн - тіло кредиту, 11210,00 грн - нараховані відсотки.
Як слідує з розрахунку заборгованості, проценти за користування кредитними коштами нараховувалися за період з 24 лютого 2021 року по 22 червня 2021 року за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,9%, що становить 95,00 грн на день. Нарахування процентів здійснювалося в межах строку кредитування, визначеного пунктом 1.4 договору, з урахуванням положень пункту 4.3.1 договору, який містить умови автопролонгації строку кредиту, а саме продовження строку кредиту кожен раз на один наступний календарний день, що слiдує за днем закінчення такого строку, але не бiльше нiж на 90 календарних днiв поспіль.
Даний розрахунок заборгованості є належним та обґрунтованим, містить відомості щодо розміру та складових заборгованості, періодів її виникнення та порядку нарахування відповідних платежів. Зазначений розрахунок узгоджується з умовами укладеного між сторонами договору. Водночас відповідачем зазначений розрахунок належними та допустимими доказами не спростовано, контррозрахунку заборгованості не надано. З огляду на викладене, доводи відповідача про відсутність у матеріалах справи детального та обґрунтованого розрахунку заборгованості суд оцінює критично та вважає їх необґрунтованими.
Доводи відповідача щодо відсутності правових підстав для нарахування комісій, штрафних санкцій та інших платежів суд вважає необґрунтованими, оскільки позивачем до стягнення заявлено лише суму основного боргу (тіло кредиту) та проценти за користування кредитними коштами. З розрахунку заборгованості слідує, що комісія, штрафні санкції та будь-які інші платежі позивачем не нараховувалися. За таких обставин відповідні доводи відповідача не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності з урахуванням положень пунктів 12 та 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідно до яких строк позовної давності був продовжений на строк дії карантину та зупинений на період дії воєнного стану.
Отже, суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості. Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів, а тому суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 16210,00 грн, з яких: 5000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 11210,00 грн – заборгованість по процентам за користування кредитом, яка і підлягає стягненню з відповідача.
Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2662,40 грн судового збору (з урахуванням пониженого коефіцієнта).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно зіст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом ст.137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року в справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд повинен оцінити витрати сторони у справі на оплату правничої допомоги у сукупності з критеріями, на які звертає увагу Європейський суд з прав людини, ураховуючи реальні обставини їх понесення та необхідності таких трат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року в справі №925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року в справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року в справі № 554/2586/ 16-ц.
Позивачем заявлено про стягнення витрат на правничу допомогу та в їх підтвердження надано: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, акт наданих послуг №2997 від 08 червня 2026 року, детальний опис наданих послуг до акту №2997 за даним договором, копію ордеру на надання правничої допомоги №1381377 від 02 липня 2025 року.
Відповідно до п.1.1 договору клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва клієнта в усіх судах загальною юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності та надає інші послуги, необхідні для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів клієнта.
Згідно п.2.3, 2.4 договору вартість наданих послуг за одну справу складає 8000,00 грн, детальна інформація про справу, обсяг послуг, ціну послуг вказується в Акті наданих послуг.
Відповідно до п.1 акту №2997 наданих послуг від 08 червня 2026 року, підписанням цього акту сторони підтверджують факт надання адвокатським об`єднанням та прийняття клієнтом послуг відповідно до положень договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року. Сума наданих послуг складає 8000,00 грн. Сторони не мають жодних претензій, скарг та зауважень одна до одної стосовно виконання ними умов договору. Опис роботи вказаний у детальному описі до даного акту (п.4, 5 акту).
З детального опису наданих послуг до Акту №2997 наданих послуг від 08 червня 2026 року слідує, що по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №3723061 щодо боржника ОСОБА_1 надано такі послуги: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором (30 хв.); ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год.); погодження правової позиції клієнта у справі (30 хв); складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта (3 год. 30 хв.), подання заяви до суду від імені клієнта. Всього витрачено часу 6 год. 30 хв.
Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу та надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд зважає, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг наданих доказів є невеликим, а формування позиції та підготовка матеріалів не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Водночас звертає увагу, що розмір витрат на правничу допомогу становить майже половину ціни позову, що не відповідає критеріям розумності та виправданості та є неспівмірною. Тому, враховуючи результат розгляду справи, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 642, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію», «;Про електронні документи та електронний документообіг», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №3723061 від 24 лютого 2021 року в розмірі 16210,00 грн, з яких: 5000,00 грн тіло кредиту, 11210,00 грн - грн нараховані відсотки, а також 2662,40 грн судового збору та 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28,
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: