Справа № 761/46944/25
Провадження № 2/761/5562/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: Саадулаєва А.І.,
за участю секретаря: Сідого В.Ю.,
від позивача: представник ОСОБА_1 ,
від відповідача: ОСОБА_4, представник ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана до провадження судді Саадулаєва А.І.
Предметом позову є стягнення з ОСОБА_4 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 134099,12 грн.
04.11.2025 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що 21.06.2024 в м. Києві на вул. Святослава Хороброго, 14, сталася дорожньо- транспортна пригода за участю транспортного засобу «Додже» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 . Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 13.09.2024 у справі №760/19032/24 було закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Таким чином, на думку позивача, саме ОСОБА_4 є відповідальною особою за відшкодовування шкоди, нанесену ним позивачу в дорожньо-транспортній пригоді 21.06.2024. Позивач змушена була звернутися до судового експерта та за результатами звернення було складено висновок експерта № 220/25 від 16.10.2025, за яким вартість відновлювального ремонту становить 134099,12 грн та вартість матеріального збитку становить 52240,90 грн. Водночас, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» та ОСОБА_3 досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування на підставі ст. 29 та 36 Закону № 1961-14, та яке було сплачено у розмірі 50740,90 грн. При цьому, з урахуванням вказаного, ОСОБА_4 несе відповідальність у розмірі різниці між 115204,07 (вартості відновлювального ремонту без ПДВ) та 50740,90 (сплаченого страхового відшкодування), що становить 64463,17 грн.
16.01.2026 від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що у висновку (транспортно-товарознавчого дослідження) експерта ОСОБА_6 №220/25 від 16.10.2025 вказано, що середня по Україні ціна ідентичного або аналогічного мотоцикла на момент ДТП складає 136560,00 грн, а вартість відновлювального ремонту мотоцикла складає 134099,12 грн. Таким чином, на думку відповідача ОСОБА_4 , враховуючи невелику різницю між ціною ідентичного мотоцикла на момент ДТП та вартістю відновлювального ремонту мотоцикла, ремонт мотоциклу позивача є економічно необґрунтованим, тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним. Окрім того, відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-220999912 станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 була застрахована. Страховик - Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг". Страхові суми (ліміти відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну майну - 160000,00 грн за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 320000,00 грн. Таким чином, на думку відповідача ОСОБА_4 , незважаючи на наявність чи відсутність вини відповідача ОСОБА_4 у вчиненні ДТП, на останнього не може бути покладено відшкодування шкоди (різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП) розмір якої не перевищує страхову суму, за вирахуванням розміру франшизи, тобто - 158500 грн. Також, відповідач ОСОБА_4 зазначає, що вимоги позивача про стягнення вартості відновлювального ремонту в сумі 134099,12 грн при середній ринковій вартості мотоцикла на момент ДТП 136560,00 грн явно не узгоджуються з принципами добросовісності та розумності.
06.05.2026 від відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» надійшла заява про закриття провадження у справі, оскільки Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» та ОСОБА_3 досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування на підставі ст. 29 та 36 Закону № 1961-ІV, та було сплачено у розмірі 50740,90 грн.
06.05.2026 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог та про закриття провадження у частині позовних вимог до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ», в якій вона просила: 
1. Поновити строк на подання заяви про зменшення позовних вимог у зв`язку з виявлення такого недоліку позовних вимог на етапі встановлення обставин справи.
2. Закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 206 та п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у частині позовних вимог до Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» у зв`язку з оплатою позовних вимог.
3. Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП невідомий, ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) різницю між вартістю відновлювального ремонту та вартістю матеріального збитку з франшизою передбаченою полісом у розмірі 64463,17 грн.
Протокольною ухвалою суду від 11.05.2026 поновлено строк позивачу на подання заяви про зменшення позовних вимог.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11.05.2026 клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі - задоволено. Закрито провадження у цивільній справі № 761/46944/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, в частині позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг».
Представник позивача в судовому засіданні, яке відбулося 22.06.2026, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.
Відповідач та його представник в судовому засіданні, яке відбулося 22.06.2026, проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у відзиві.
Представник третьої особи в судове засідання, яке відбулося 22.06.2026, не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, пояснення по справі не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.
Як вбачається із позовної заяви, та встановлено судом, 21.06.2024 в м. Києві на вул. Святослава Хороброго, 14, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Додже» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 .
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 13.09.2024 у справі №760/19032/24 було закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, на думку позивача, саме ОСОБА_4 є відповідальною особою за відшкодовування шкоди, нанесену ним позивачу в дорожньо-транспортній пригоді 21.06.2024.
Разом з тим, на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ», відповідно до Полісу № 220999912.
Позивач повідомив Страхову компанію про настання страхового випадку та надав останній усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України № 1961-ІV, зокрема Потерпіла особа 15.07.2024 подала Заяву про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до п. 36.2. статті 36 Закону України № 1961-ІV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Відповідачем Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» було відмовлено у виплаті страхового відшкодування (вих. №0710-02 від 07.10.2024), оскільки цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 (транспортного засобу "DODGE", д.н.з. НОМЕР_4 ) не виникає відповідно до закону, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не складався, а також відсутня постанова суду щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення вищевказаної ДТП.
Не погоджуючись з таким рішенням Страхової компанії, позивач звернулася до судового експерта для визначення причин настання ДТП.
За результатами звернення та наданих матеріалів судовим експертом було складено висновок № 266/25 від 22.10.2025.
Судовий експерт дійшов наступних висновків.
«1. В даній дорожній обстановці водій автомобіля DODGE JOURNEY держ. № НОМЕР_4 ОСОБА_4 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. 10.4. Правил дорожнього руху.
2. В діях водія автомобіля DODGE JOURNEY держ. № НОМЕР_4 ОСОБА_4 вбачається невідповідність технічним вимогам п. 10.4. Правил дорожнього руху.
3. В даній дорожній обстановці водій мотоцикла Honda РС36 держ. № НОМЕР_6 ОСОБА_5 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. 12.3. Правил дорожнього руху.
4. В діях водія мотоцикла Honda РС36 держ. №AI4970JA ОСОБА_5 не вбачається невідповідності технічним вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху.
5. В причинному зв`язку з виникненням даної ДТП перебувають дії водія автомобіля DODGE JOURNEY держ. № НОМЕР_4 ОСОБА_4 , які не відповідали технічним вимогам п. 10.4. Правил дорожнього руху.»
Таким чином, на думку позивача, саме дії відповідача ОСОБА_4 були причиною настання дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням чого настала цивільно-правова відповідальність.
Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Згідно з п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий мас право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
У відповідь на адвокатський запит Страхова компанія повідомила, що за результатами огляду пошкодженого транспортного засобу «Хонда» д.н.з. НОМЕР_5 не було складено оцінки з визначення розміру збитків.
Позивач змушена була звернутися до судового експерта та за результатами звернення було складено висновок експерта № 220/25 від 16.10.2025, за яким вартість відновлювального ремонту становить 134099,12 грн та вартість матеріального збитку становить 52240,90 грн.
Таким чином, за підрахунками позивача та за результатами висновку експерта № 220/25 від 16.10.2025, Страхова компанія відшкодовує вартість матеріального збитку у розмірі 50740,90 грн, що складається з визначеного експертом матеріального збитку 52240,90 грн за вирахування франшизи у розмірі 1500,00 грн.
Також, на думку позивача, винна особа - ОСОБА_4 не вправі вимагати враховувати зношеність деталей, оскільки відшкодовує шкоду у розмірі реальних витрат, понесених внаслідок ДТП.
Отже, за підрахунками позивача, ОСОБА_4 несе відповідальність у розмірі різниці вартості відновлювального ремонту та вартістю матеріального збитку, що складає 81858,22 грн плюс 1500,00 грн франшизи, що разом становить 83358,22 грн.
Таким чином, з відповідачів - ТДВ «СГ «Оберіг» та ОСОБА_4 на користь позивача підлягає стягненню шкода у розмірі 134099,12 грн.
Разом з тим, 06.05.2026 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог та про закриття провадження у частині позовних вимог до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ», згідно з якою зроблено перерахунок розміру вартості відновлювального ремонту, завдану мотоциклу «Хонда», д.н.з. НОМЕР_2 , на підставі висновку експерта № 220/25 від 16.10.2025 з урахуванням калькуляції, доданої як додаток до даного висновку, з якого вбачається, що:
- вартість робіт становить 6570,00 грн;
- фарбування становить 8250,00 грн;
- запасні частини становлять 116940,31 - 20% ПДВ = 98045,26 грн;
- малоцінні деталі становлять 2338,81 грн.
З огляду на викладене, вартість відновлювального ремонту становить (6570,00 грн + 8250,00 грн + 98045,26 грн + 2338,81 грн) = 115204,07 грн.
Отже, загальна сума відновлювального ремонту становить 115204,07 грн.
Водночас, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» та ОСОБА_3 досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування на підставі ст. 29 та 36 Закону № 1961-14, та яке було сплачено у розмірі 50740,90 грн.
Таким чином, за результатами висновку експерта № 220/25 від 16.10.2025 Страхова компанія відшкодувала вартість матеріального збитку у розмірі 50740,90 грн, що складається з визначеного експертом матеріального збитку 52240,90 грн за вирахування франшизи у розмірі 1500,00 грн, що і було сплачено Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ».
При цьому, з урахуванням вказаного, ОСОБА_4 несе відповідальність у розмірі різниці між 115204,07 (вартості відновлювального ремонту без ПДВ) та 50740,90 (сплаченого страхового відшкодування), що становить 64463,17 грн.
Як зазначає відповідач ОСОБА_4 у відзиві, на підтвердження розміру шкоди позивач надає висновок (транспортно-товарознавчого дослідження) експерта ОСОБА_6 №220/25 від 16.10.2025.
У висновку (транспортно-товарознавчого дослідження) експерта ОСОБА_6 №220/25 від 16.10.2025 вказано, що середня по Україні ціна ідентичного або аналогічного мотоцикла на момент ДТП складає 136560,00 грн, а вартість відновлювального ремонту мотоцикла складає 134099,12 грн.
Таким чином, на думку відповідача ОСОБА_4 , враховуючи невелику різницю між ціною ідентичного мотоцикла на момент ДТП та вартістю відновлювального ремонту мотоцикла (відповідно до висновку експерта ОСОБА_6 №220/25 від 16.10.2025), інфляційні процеси, постійне зростання цін на комплектуючи запчастини та роботи, а також те, що ціна ідентичного мотоцикла на момент ДТП визначена у висновку експерта не точно, а приблизно (середня по Україні), ремонт мотоциклу позивача є економічно необґрунтованим, тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. 
Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження вартості транспортного засобу після ДТП, що унеможливлює вирахувати різницю між вартістю мотоциклу до та після ДТП, як вимагає п. 30.2. ЗУ № 1961-ІV.
Окрім того, відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-220999912 станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 була застрахована.
Страховик - Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг".
Розмір франшизи: 1500,00 грн.
Строк дії Договору: з 00 годин 00 хвилин 25.05.2024 по 24.05.2025 включно.
Страхові суми (ліміти відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну майну - 160000,00 грн за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 320000,00 грн.
Таким чином, на думку відповідача ОСОБА_4 , незважаючи на наявність чи відсутність вини відповідача ОСОБА_4 у вчиненні ДТП, на останнього не може бути покладено відшкодування шкоди (різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП) розмір якої не перевищує страхову суму, за вирахуванням розміру франшизи, тобто - 158500 грн.
Також, відповідач ОСОБА_4 зазначає, що вимоги позивача про стягнення вартості відновлювального ремонту в сумі 134099,12 грн при середній ринковій вартості мотоцикла на момент ДТП 136560,00 грн явно не узгоджуються з принципами добросовісності та розумності.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути, серед іншого, завдання шкоди (збитків). 
Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.
Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення:
- протиправна поведінка особи;
- настання шкоди;
- причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди;
- вина завдавача шкоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 
Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. 
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Вказане підтверджується також і висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 760/5618/16-ц. Так, Верховний Суд у своєму висновку керується правилами частин першої та другої статті 22 ЦПК України, відповідно до яких реальними збитками є також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто такі дії, які настануть в майбутньому.
Висновки про наявність права у потерпілої сторони на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, без підтвердження оплати проведеного відновлювального ремонту автомобіля, сформульовані також у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, а також у постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року №61-1836св17, від 28 лютого 2018 року № 61-134св18. Верховним Судом не встановлено підстав відступити від зазначених правових висновків.
При цьому, в судовому засіданні було допитано експерта ОСОБА_6 , який повідомив, що розрахунки зроблені станом на дату проведення дослідження, а не станом на дату ДТП, тобто в резолютивній частині висновку №220/25 допущено описку, а саме зазначено неправильно «станом на дату ДТП» замість правильного «станом на дату проведення дослідження», що також підтверджується ремонтними калькуляціями від 16.10.2025. Також, експерт зазначає, що ціни на запасні частини вказані з ПДВ. Крім цього, додав, що база даних оновлюється раз у місяць, тому всі розрахунки були здійснені станом на дату проведення дослідження. Разом з тим, пояснив, що вартість відновлювального ремонту у розмірі 134099,12 грн не перевищувала середню по Україні ціну ідентичного або аналогічного мотоцикла на момент ДТП у розмірі 136560,00 грн.
Щодо тверджень відповідача ОСОБА_4 про те, що він не є відповідальною особою за вчинення ДТП та завдання шкоди позивачу, суд зауважує, що оскільки постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 13.09.2024 у справі №760/19032/24 було закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та дана постанова набрала законної сили (не оскаржувалась), а тому вбачається, що наявний причинний зв`язок між діями відповідача ОСОБА_4 та шкодою, завданою позивачу.
При цьому, суд не приймає до уваги висновок №286/25 від 31.12.2025, наданий відповідачем ОСОБА_4 , в якому зазначено: «В даній дорожній обстановці технічною причиною настання даного ДТП були однобічні дії водія мотоцикла Honda р/н НОМЕР_6 , ОСОБА_5 , які не відповідали вимогам п.13.1 ПДР України», оскільки постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 13.09.2024 у справі №760/19032/24 було закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто іншим судовим рішенням, яке набрало законної сили, дану обставину вже було встановлено.
Щодо тверджень відповідача ОСОБА_4 про те, що вимоги позивача про стягнення вартості відновлювального ремонту в сумі 134099,12 грн при середній ринковій вартості мотоцикла на момент ДТП 136560,00 грн явно не узгоджуються з принципами добросовісності та розумності, суд зазначає наступне.
Суд приймає до уваги висновок експерта № 220/25 від 16.10.2025, складений судовим експертом Ковалем І.М., з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту складає 134099,12 грн.
Суд, дослідивши ремонтну калькуляцію, зазначає, що експерт застосував до запасних частин ціни з ПДВ. 
При цьому, суд бере до уваги, що позивачем визнано сплату Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» на її користь страхового відшкодування у розмірі 50740,90 грн.
Крім цього, судом зроблено перерахунок розміру вартості відновлювального ремонту, завдану КТЗ мотоциклу «Хонда», д.н.з. НОМЕР_2 , зокрема:
-116940,31 - 20% = 19490,05 грн (сума за запасні частини без ПДВ)
-134099,12 - 116940,31 = 17158,81 грн (сума, на яку не нараховано ПДВ)
-116940,31 - 19490,05 = 97450,26 грн (сума за запасні частині без ПДВ)
-97450,26 + 17158,81 = 114609,07 грн (загальна сума без ПДВ)
-114609,07 - 50740,90 = 63868,17 грн (сума до стягнення з врахуванням оплати Страховика).
Отже, з відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню сума вартості відновлювального ремонту у розмірі 63868,17 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи частково підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву слід задовольнити частково.
Керуючись ст. 22, 526, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. 29, 33, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) 63868 (шістдесят три тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн 17 коп.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.
Повний текст рішення складений 26.06.2026.

Суддя: