Єдиний унікальний номер 725/4751/26 
Номер провадження 3/725/965/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2026 року. Суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Чернівецької митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0295/UA408000/2026, Чернівецькою митницею 21.03.2026 за наявної інформації, отриманої з інтернет ресурсів, встановлено, що на основі аналізу ризиків спільна група, сформована працівниками прикордонної та митної служби Республіки Румунія, в пункті пропуску «Вікову де Сус» затримано 55-річного громадянина України, який в пішому порядку з приховуванням від митного контролю (в підкладці сумочки та у зовнішній кишені гаманця) переміщував готівкові кошти в сумі 44 000 євро, що становить 224 184,40 леїв (по курсу національного банку станом на 20.03.2026). Валютні кошти було конфісковано, а на громадянина накладено штраф у розмірі 3 000 румунських лей.
За результатами перевірки інформації, що міститься у базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів встановлено, що громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , здійснив перетин митного кордону України 20.03.2026 в пішому порядку в напрямку «Вихід» з митної території України через пункт пропуску «Красноїльськ – Вікову де Сус» митного поста «Красноїльськ» Чернівецької митниці.
Згідно інформації модуля «Валютні цінності» Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів, громадянин України ОСОБА_2 , при переміщенні через митний кордон України 20.03.2026 в напрямку «Вихід» не декларував будь-які валютні цінності.
З метою перевірки наданої інформації та отримання документів, що підтверджують факт ввезення на митну територію Румунії валютних коштів, Чернівецькою митницею через Департамент міжнародної взаємодії Держмитслужби направлено відповідний запит до митних органів Республіки Румунія (вих. №7.2-3/20-02/4/1933 від 23.03.2026).
Листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 15.04.2026 №26/26-04/7/823 (вх. митниці №3252/4 від 15.04.2026) отримано відповідь митних органів Республіки Румунія №14025 від 07.04.2026 та копії документів, які підтверджують факт ввезення валютних коштів на територію Республіки Румунія з приховуванням від митного контролю.
Отриманою інформацією встановлено, що 21.03.2026 під час переміщення на митну територію Республіки Румунія, в пункті пропуску «Вікову де Сус», громадяин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив закордонний паспорт НОМЕР_1 дата видачі 18.08.2023 року, орган видачі 7301. Під час проведення митного контролю зазначеного громадянина виявлено не задекларовані валютні кошти в сумі 44 000 Євро, які громадянин переміщував з ознаками приховування в підкладці сумочки та у зовнішній кишені гаманця. Походження валютних готівкових коштів громадянин України ОСОБА_2 пояснив трудовим прибутком (дохід від заробітної плати, виходу на пенсію, доходу від підприємництва).
Згідно Протоколу Серія AVR № 0006107 від 21.03.2026, вилучено 44 000 євро, що становить 224 184,40 леїв (по курсу національного банку станом на 20.03.2026), а на громадянина ОСОБА_1 за скоєння правопорушення накладено штраф в сумі 3 000 румунських лей.
Таким чином, згідно протоколу, ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товарів, шляхом використання способів та засобів, що утруднюють їх виявлення, тим самим ним вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.483 ч.1 МК України.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 суду пояснив, що у березні 2026 року він, дійсно перетинав кордон у пішому порядку. З собою у нього не було речей, документів чи грошових цінностей, які б підлягали декларуванню, тому він обрав «Зелений коридор» для проходження митного контролю. З собою у нього була лише маленька сумочка (барсетка), яка була оглянута працівниками митниці. Однак у нейтральній зоні до нього підійшов невідомий чоловік і попросив перенести гроші в сумі більше сорока тисяч євро, на що він ( ОСОБА_1 ) погодився, але з умовою, що не братиме на себе будь-яку відповідальність. Проте так сталося, що гроші були виявлені працівниками румунської митниці і ними ж й конфісковані. Вважає, що не порушував митного законодавства України, адже кошти були йому передані вже після проходження українського кордону. 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Гакман М.Ю. підтримав подане ним через канцелярію суду письмове клопотання про закриття провадження у справі. Вважає, що у діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки під час проходження його підзахисним митного контролю у п/п «Красноїльськ» у нього взагалі не було при собі коштів, про які вказано у протоколі. 
Таким чином, твердження Чернівецької митниці про те, що ОСОБА_1 приховав вказані валютні цінності від митного контролю в сумочці та зовнішній кишені є безпідставними та голослівними припущеннями. Просив провадження у справі закрити.
Представник Чернівецької митниці Старовойт С. підтвердив обставини викладені у протоколі про порушення митних правил. Просив накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції ч.1 ст.483 МК України.
Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, суд приходить до наступного висновку:
Так, статтею 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості 
Таким чином, задля встановлення наявності у діях особи складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, необхідно встановити факт переміщення нею товарів через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» у п.5, під використанням інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення предметів, можуть визнаватися, зокрема, приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або в організмі людини чи тварини, а також надання одним предметам вигляду інших (зміна їхніх зовнішніх ознак - форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток тощо).
При цьому із системного аналізу норм митного законодавства вбачається, що розміщений товар, зокрема, у валізі, може визнаватися таким, що переміщується через митний кордон способом, який утруднює його виявлення, лише у тому разі, коли товар приховано таким чином, що позбавляє службову особу митного органу можливості його виявлення шляхом звичайного візуального огляду або без застосування технічних засобів контролю.
Під час розгляду вказаної адміністративної справи судом встановлено, що кошти у розмірі 44 000євро у ОСОБА_1 були виявлені митними органами Румунії під час проходження ним митного контролю в п/п Вікову де Сус». 
Згідно відповіді митних органів Республіки Румунія №14025 від 07.04.2026, 21.03.2026 під час проведення митного контролю громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у нього було виявлено незадекларовані валютні кошти в сумі 44 000 Євро, які знаходилися в підкладці сумочки та у зовнішній кишені гаманця.
Втім, суд вважає, що митним органом дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України кваліфіковано невірно, так як під час розгляду справи суду не надано доказів, які б вказували на те, що він навмисно приховав від митного контролю валютні цінності.
Той факт, що виявлені працівниками митниці грошові кошти знаходилися у підкладці сумочки та зовнішній кишені гаманця не свідчить про те, що ОСОБА_1 намагався приховати товар чи надати йому вигляд іншого. 
При цьому, суд вважає, що зберігання значної суми грошей у сумочці невеликого розміру не позбавляло службову особу митного органу можливості виявити вказані кошти шляхом звичайного візуального огляду або без застосування технічних засобів контролю.
Поряд із цим не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_1 кошти були передані вже після проходження ним митного контролю на території України та перед проходження митного контролю у п/п Вікову де Сус», Республіка Румунія, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаного ОСОБА_1 та його захисником суду не надано. Не виявлення митними органами України у ОСОБА_1 коштів не свідчить про відсутність у нього таких коштів, а вказує на недобросовісне виконання працівниками митниці своїх обов`язків. 
У відповідності до вимог ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положення ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).
Тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого «Рішення ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року.
Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
За таких обставин, керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 КУпАП, суд тлумачить на його користь, у зв`язку із чим приходить до висновку про відсутність у його діях складу та події вказаного правопорушення.
Поряд із цим, судом встановлено, що ОСОБА_1 , переміщуючи товар через митну територію України, не задекларував наявні у нього кошти, чим фактично заявив про відсутність у нього валютних цінностей, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування.
Відповідно до положень ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
У відповідності до вимог п.п.1^-1 п.1 ч.1 ст.4 МК України валютні цінності:
а) валюта України - грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет та в інших формах, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території України, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу;
б) іноземна валюта - іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу;
в) платіжні документи та цінні папери (акції, облігації, купони до них, векселі (тратти), боргові розписки, акредитиви, чеки, банківські накази, депозитні сертифікати, інші фінансові та банківські документи), виражені у валюті України, в іноземній валюті або банківських металах;
г) банківські метали - золото, срібло, платина, метали платинової групи, доведені (афіновані) до найвищих проб, у зливках і порошках, що мають сертифікат якості, а також монети, вироблені з дорогоцінних металів.
Частина 1 ст.471 МК України передбачає відповідальність за Недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування. Недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".
Справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, частинами першою і другою статті 471, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п`ятою статті 481 цього Кодексу, розглядаються митними органами (ч.1 ст.522 МК україни).
Таким чином, оформлення протоколу про порушення митних правил за ч.1 ст. 471 МК України і розгляд справи відноситься до компетенції митних органів.
За таких обставин, матеріали даного адміністративного провадження слід направити до Чернівецької митниці для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 471 МК України, оскільки у його діях вбачаються ознаки даного правопорушення.
На пiдставi ст.40-1, 283 КУпАП та керуючись ст.ст.461, 462, 467, 522, 524, 525, 529 Митного Кодексу України,-
ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно  ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 КУпАП України.
Матеріали адміністративного провадження направити до Чернівецької митниці для вирішення питання щодо притягнення  ОСОБА_1 до відповідальності за ст.471 ч.1 МК України.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб, з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду, через Чернівецький районний суд міста Чернівців.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців Вольська-Тонієвич О. В.