Справа № 737/382/26 
Проваждення № 2/737/365/26

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2026 року с-ще Куликівка
Куликівський районний суд Чернігівської області у складі
головуючого судді | Коренькова А.А.
секретаря судового засідання | Чередниченка С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження цивільну справу | № 737/382/26
за позовом | ОСОБА_1
третя особа, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача | Чернігівська районна державна нотаріальна контора
до | Куликівської селищної ради
про | визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, встановлення факту належності правовстановлюючого документу
учасники справи | не з`явилися

в с т а н о в и в :

19 червня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що 8 листопада 2011 року на її ім`я ОСОБА_1 , та на ім`я її чоловіка ОСОБА_2 , виконавчим комітетом Ковчинської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, на підставі рішення виконавчого Ковчинської сільської ради № 52 від 24.10.2011 року, було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, за яким їм належать в рівних частинах, житловий будинок літ.А-1 з надвірними будівлями та спорудами житловою площею 53,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Комунальне підприємство «Чернігівське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради 28 листопада 2011 року видало Витяг про державну реєстрацію прав, за яким зареєструвало право власності, що виникло на підставі Свідоцтва про право власності, реєстраційний № НОМЕР_1 . 15 листопада 2013 року вона з чоловіком, ОСОБА_2 отримали повторно свідоцтво про шлюб, відповідно до цього свідоцтва її прізвище записане « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 », прізвище, ім`я та по-батькові чоловіка записано - « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_6 ». Потім вони отримала новий паспорт та ідентифікаційний номер, вже на виправлені прізвища. Позивач позбавлена можливості внести зміни до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.11.2011 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_2 помер. Після смерті ОСОБА_2 позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом. 16 березня 2015 року було видано свідоцтво про право на спадину за законом №131, за яким вона отримала у спадщину частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному вище свідоцтві нотаріусом була допущена помилка в адресі об`єкта нерухомого майна- вказано вулиця замість вірного «провулок». Державний нотаріальний архів надав роз`яснення позивачу про відсутність правових підстав видати дублікат свідоцтва з внесеними виправленнями. 
Просить суд встановити факт належності ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 28 листопада 2011 року, виконавчим комітетом Ковчинської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, витягу про державну реєстрацію прав виданого 28.11.2011 КП «Чернігвське МБТІ» ЧОР реєстраційний номер 35280464, згідно якого було посвідчено, що будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частина; скасувати Свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.03.2015 за реєстровим номером 131, видане Кошарною О.В., державним нотаріусом Куликівської селищної ради; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:20017811 від 16.03.2015; у реєстрі прав власності на нерухоме майно погасити номер запису про реєстрацію права власності на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на частину вказаного вище житлового будинку.
Ухвалою суду від 22.06.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 12.08.2026. 
Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 12.08.2026 закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті на 27.08.2026.
Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності.
Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, при вирішенні спору покладається на розсуд суду, просить справу розглянути за відсутності свого представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. 
Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.11.2025 року, номер інформаційної довідки 450435313, за ОСОБА_2 , в реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано право власності на 1/2 частину жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності від 28.11.2011 року, виданого виконавчим комітетом Ковчинської сільської ради Куликівського району Чернігівської області. (а.с.10,12).
З архівної довідки виданої Архівним відділом Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області 15.09.2025 року № 07-02/786, вбачається, що рішенням першої сесії сьомого скликання Ковчинської сільської ради Куликівського району Чернігівської області від 11.11.2015 року № 14 «Про перейменування вулиць» перейменовано провулок Попудренка на АДРЕСА_1 (а.с.24 на звороті).
До складу домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , належить: житловий будинок А-1, А1-1, а-1, загальною площею 94,1 кв.м., житловою площею 53,6 кв.м., сарай Б-1, Б1-1, б-1, погріб В-1, Г-1 (а.с. 15 – 17).
16 березня 2015 року державним нотаріусом Куликівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області Кошарна О.В.було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, № 131, на , що складається з частини житлового будинку , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 28.11.2011 року, виданого виконавчим комітетом Ковчинської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (а.с.28) та сформовано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.03.2015 року, індексний номер витягу : 34951244 (а.с. 29) в яких адреса об`єкта нерухомого майна вказано «вулиця» замість вірного «провулок». 
За твердженням позивача, виявивши помилки у свідоцтві про право на спадщину за законом вони звернулися із заявою про виправлення помилок до Державного нотаріального архіву Чернігівської області.
З листа Державного нотаріального архіву вбачається, що відсутні правові підстави видачі дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Куликівською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області 16.03.2015 року за реєстровим номером №131, а також не мають правових підстав здійснювати виправлення у документах, які знаходяться на зберіганні в архівному фонді, тобто зазначити у дублікаті цього свідоцтва «провулок Попудренка». В матеріалах спадкової справи № 2/2015 заведеної Куликівською районною державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 документи, які б свідчили про перейменування або уточнення поштової адреси будинку, та документи, які б свідчили про отримання нових паспортів із виправленням прізвищ відсутні (а.с.33). 
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.11.2025 року, номер інформаційної довідки 452106236, в реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право право власності від 28.11.2011 (а.с.12).
Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину.
Судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 28.11.2026 анкетні дані померлого ОСОБА_2 зазначено як « ОСОБА_2 », що не відповідає інформації, вказаній у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_2 та свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 . Вказана невідповідність, на думку суду, виникла через зміни внесені до свідоцтва про шлюб заявника.
Позивач не має можливості внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документу в адміністративному порядку.
Доказів, які б спростовували обставини, встановлені судом, не надано.
Враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для позивача юридичне значення, оскільки впливає на можливість розпорядження майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 41 Конституції України передбачено право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1ст. 328 ЦК України).
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. (ч.1 ст.95 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У статті 67 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.
Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Центральним субінститутом спадкування за законом є інститут черговості, який полягає в тому, що за загальним правилом кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності бодай одного спадкоємця попередньої черги, обумовленого різними причинами: фізичною відсутністю, усуненням від права на спадкування, неприйняттям спадщини або відмовою від прийняття спадщини.
Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або неприйняття її.
Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
З досліджених судом доказів вбачається, що приводом для звернення позивача до суду стала видача свідоцтва про право на спадщину за законом №131 в якому було допущено помилку в адресі нерухомого майна та вказано «вулиця» замість вірного «провулок».
Аналізуючи надані суду докази та враховуючи, що позивач у зв`язку з вказаними вище обставинами не має можливості зареєструвати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, - 

у х в а л и в :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Куликівської селищної ради (ЄДРПОУ 04412432, Чернігівська область, Чернігівський район, с-ще Куликівка, вул. Миру, буд. 67), третя особа: Чернігівська районна державна нотаріальна контора (ЄДРПОУ 02901782, м. Чернігова, вул. Шевченка, буд. 48) про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, встановлення факту належності правовстановлюючого документу – задовольнити повністю.
2. Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 28 листопада 2011 року виконавчим комітетом Ковчинської сільської ради Куликівського району Чернігівської області , Витягу про державну реєстрацію прав виданого 28.11.2011 року КП «Чернігівське МБТІ» ЧОР, реєстраційний номер 35280464, згідно якого було посвідчено, що будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах.
3. Скасувати Свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.03.2015 року за реєстровим номером 131, видане ОСОБА_7 , державним нотаріусом Куликівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, видане на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
4. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:20018711 від 16.03.2015, на підставі якого державним нотаріусом Куликівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області Кошарна О.В., було сформовано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 34951244 від 16.03.2015.
5. У Реєстрі прав власності на нерухоме майно погасити номер запису про реєстрацію права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , здійсненого на підставі Свідоцтва про право власності від 28.11.2011 року, на ім`я ОСОБА_2 .
6. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) у порядку спадкування після покійного чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (житловий будинок літ.А-1,А1-1,а-1 - загальною площею 94,1 кв.м., житлова площа 53,6 кв.м., сарай літ.Б-1,Б1-1,б-1, погріб літ.В-1,Г-1).
7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
8. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
9. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
10. Повний текст рішення складений 27 серпня 2026 року.

Суддя           Андрій КОРЕНЬКОВ