ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2026 року | м. Львів | Справа № 380/3333/25 пров. № А/857/48286/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
судді-доповідача Іщук Л. П.,
суддів Обрізка І.М., Пліша М.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року (головуючий суддя Сидор Н.Т., м. Львів) у справі №380/3333/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить визнати дії відповідача протиправними щодо неврахування доотриманих позивачем зарплат і компенсацій за рішенням судів за окремі періоди з листопада 2008 року по травень 2013 року за час роботи на ТОВ «Львівські автобусні заводи»; просив зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області зарахувати доотриману від ТОВ «Львівські автобусні заводи» зарплату і компенсацію згідно рішень Франківського районного суду м. Львова від 21.07.2016 у справі №465/505/16-ц та Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 у справі №904/5819/20 (465/1560/23), з занесенням даних до реєстру застрахованих осіб за окремі місяці з 01.11.2008р. по 31.05.2013р, а саме, - 
за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 у справі №904/5819/20: - листопад 2008 року - 3339,04 грн., грудень 2008 року - 7627,97 грн., січень 2009 року - 10041,32 грн., лютий 2009 року - 8958,72 грн., березень 2009 року - 8390,28 грн., квітень 2009 року - 8209,95 грн., травень 2009 року - 8337,46 грн., червень 2009 року - 9198,63 грн., липень 2009 року - 10494,14 грн., серпень 2009 року - 835,66 грн., вересень 2009 року - 7655,26 грн., жовтень 2009 року - 6164,8 грн., листопад 2009 року - 7035,71 грн., грудень 2009 року - 7829,68 грн., січень 2010 року - 7249,76 грн., лютий 2010 року - 5826,7 грн., березень 2010 року - 6662,26 грн., квітень 2010 року - 5804,7 грн., травень 2010 року - 5029,3 грн., червень 2010 року - 4995,35 грн., липень 2010 року - 5313,74 грн., серпень 2010 року - 3834,42 грн., вересень 2010 року - 2263,61 грн., жовтень 2010 року - 2979,86 грн., листопад 2010 року - 1344,11 грн., грудень 2010 року - 1967,65 грн., січень 2011 року - 2364,75 грн., лютий 2011 року - 635,71 грн., березень 2011 року - 2041,91 грн., червень 2011 року - 49,81 грн., вересень 2011 року - 590,92 грн., листопад 2011 року - 151,76 грн., грудень 2011 року - 4036,21 грн., січень 2012 року - 3172,61 грн., серпень 2012 року - 599,48 грн.
за рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21.07.2016 у справі №465/505/16-ц: - жовтень 2012 року - 1248,97 грн., листопад 2012 року - 3540,51 грн., грудень 2012 року - 3528,6 грн., січень 2013 року - 3076,58 грн., лютий 2013 року - 3510,08 грн., березень 2013 року - 3590,78 грн., квітень 2013 року - 3754,81 грн., травень 2013 року - 5641,92 грн.;
зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області відповідно до доотриманих за рішеннями судів зарплат і компенсацій у окремих вказаних місяцях перерахувати стаж ОСОБА_1 і надбавку за нього;
зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням помісячно доотриманих від ТОВ «Львівські автобусні заводи» зарплат, компенсаційних виплат з врахуванням страхового стажу за окремі місяці рішень Франківського районного суду м. Львова від 21.07.2016 у справі №465/505/16-ц та Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 у справі №904/5819/20 (465/1560/23).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування сум заробітної плати, виплачених ОСОБА_1 на виконання рішень Франківського районного суду м. Львова від 21.07.2016 у справі №465/505/16-ц та Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 у справі №904/5819/20 (465/1560/23), до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати отриману ОСОБА_1 на виконання рішень Франківського районного суду м. Львова від 21.07.2016 у справі №465/505/16-ц та Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 у справі №904/5819/20 (465/1560/23) заробітну плату до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати, виплаченої ОСОБА_1 на виконання рішень Франківського районного суду м. Львова від 21.07.2016 у справі №465/505/16-ц та Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 у справі №904/5819/20 (465/1560/23). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач та відповідач оскаржили його в апеляційному порядку.
Позивач в обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що на виконання рішень Господарського суду Дніпровської області та Франківського районного суду м. Львова йому доплачено заробітну плату та компенсаційні виплати за окремі періоди роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю “Львівські автобусні заводи”. Вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги порядок нарахування і виплати зарплат помісячно, що передбачено ст. 115 Кодексу законів про працю України та помісячне зарахування виплат до Реєстру застрахованих осіб з подальшим зарахуванням стажу помісячно та визначенням помісячних зарплатних коефіцієнтів для розрахунку розміру пенсії, що передбачено Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.” Зазначає, що суд першої інстанції не зазначив які саме величини донарахованих зарплат з індексацією та компенсацією і за які саме місяці за час трудової діяльності позивача на ТОВ «Львівські автобусні заводи» з листопада 2008 по травень 2013 необхідно зарахувати в Реєстр застрахованих осіб (ОК-5) для проведення перерахунку пенсії. Також наголошує, що судом не вказано дати, з якої необхідно поновити порушені права позивача.
Просить рішення суду першої інстанції змінити, доповнивши його в мотивувальній та резолютивній частинах.
Відповідач апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що рішеннями Франківського районного суду м. Львова від 21.07.2016 у справі №465/505/16-ц та Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 у справі №904/5819/20 (465/1560/23) не покладено на пенсійний орган жодних зобов`язань. Вважає, що позивачу слід звернутись до страхувальника щодо нарахування, сплати єдиного соціального внеску та відображення у звітності сум, визначених рішенням суду. Вказує також про пропуск строку звернення до суду.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд виходить з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 16.06.2014 як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21.07.2016 у справі №465/505/16-ц стягнуто з ТзОВ “Львівські автобусні заводи” на користь ОСОБА_1 заборгованість недорахованої та невиплаченої заробітної плати за період з жовтня 2012 року по травень 2013 у сумі 13 725,34 грн; стягнуто з ТзОВ “Львівські автобусні заводи” на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час затримки з 21.05.2013 по час звернення до суду у розмірі 77 390,55 грн; 5358,06 компенсації за 52 дні невикористаної відпустки та 1 729,09 компенсації втрати за затримку виплати доходів, а всього стягнути суму у розмірі 110 753,58 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 у справі №904/5819/20 (465/1560/23) стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Львівській автобусні заводи” на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 40 021,68 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 131 011,50 грн.
Листом від 25.12.2024 №27978-30285/Р-56/8-1300/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивачу, що рішення судів не містять зобов`язання щодо вчинення будь-яких дій органами Пенсійного фонду України. Також рекомендувало позивачу звернутись до страхувальника щодо нарахування, сплати єдиного соціального внеску та відображення у звітності сум, визначених рішенням суду.
Позивач 14.01.2025 звернувся до відповідача із заявою, у якій просив:
- зарахувати доотриману ним зарплату та компенсаційні виплати щомісячно, згідно отримуваного періоду, відображеного в наданій ним зведеній таблиці, яка показує його дохід до виконання рішень і після виконання рішень;
- відповідно до доотриманої ним зарплати та компенсаційних виплат дорахувати за відповідний період щомісячно страховий стаж;
- зробити перерахунок пенсії з врахуванням щомісячно доотриманої заробітної плати і компенсаційних виплат за відповідний період згідно рішень судів.
Листом від 28.01.2025 №1927-1079/Р-52/8-1300/26 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, розглянувши звернення позивача від 14.01.2025, повідомило, що роз`яснення щодо порушеного ним питання надано листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 25.12.2024 №27978-30285/Р-56/8-1300/24.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 1 липня 2000 року 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до статті 41 Закону №1058 до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:
1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;
2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розмір) заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхуванню або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, де заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;
3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону;
4) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із сплачених страхових внесків за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Статтею 1 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до вказаного Закону.
З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 16.06.2014 як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Страховий стаж позивача, обчислений на основі запитів трудової книжки заповненої 06.10.1971 на ОСОБА_1 , та даних персоніфікованого обліку становить 40 років 01 місяць 10 днів. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням оцінки одного року роботи 1% - 0,40083, коефіцієнт страхового стажу з урахуванням оцінки одного року роботи 1,35% - 0,54113. Середньомісячний заробіток, обчислений за даними персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 25.04.2014 та визначений із застосуванням середньої заробітної плати за 2013 (2700,98) становить 604649 (2700,98 – індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 2,23863).
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21.07.2016 у справі №465/505/16-ц стягнуто з ТОВ “Львівські автобусні заводи” на користь ОСОБА_1 заборгованість недорахованої та невиплаченої заробітної плати за період з жовтня 2012 року по травень 2013 у сумі 13 725,34 грн; стягнуто з ТОВ “Львівські автобусні заводи” на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час затримки з 21.05.2013 по час звернення до суду у розмірі 77 390,55 грн; 5358,06 грн - компенсації за 52 дні невикористаної відпустки та 1 729,09 - компенсації втрати за затримку виплати доходів, а всього - 110 753,58 грн.
Зі змісту вказаного рішення вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача становила 103,5 грн. Встановлено, що за 52 дні нарахованої невикористаної відпустки належить компенсація в сумі 103,5х52= 5258,6 грн. В цьому ж рішенні відображена індексація зарплати і компенсація за затримку виплати зарплати, яка нараховувалась помісячно і прив`язана відповідно до конкретного місяця заборгованої зарплати.
Розрахунки визнані Франківським районним судом м. Львова. 
В тексті цього ж рішення зазначено: «Сума компенсації втрат за затримку виплати доходів ОСОБА_1 за період з 01.10.2012р по 16.05.2016р. становить 14279,09 грн., згідно розрахунків здійснених позивачем.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 у справі №904/5819/20 стягнуто з ТОВ “Львівській автобусні заводи” на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 40 021,68 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 131 011,50 грн.
У вказаному рішенні зазначено: «судом приймаються розрахунки позивача, якими підтверджується, що загальна сума заборгованості по недорахованій та невиплаченій заробітній платі ОСОБА_1 за період з 01.11.2008р. по 30.09.2012р. складає 40021,68 грн., оскільки такий розрахунок перевірено судом і ґрунтується на об`єктивних даних».
Щодо компенсації зазначено: «сума компенсації втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати ОСОБА_1 за період роботи з 01.11.2008 по 30.09.2012 становить 131011,50 грн. згідно розрахунків позивача. Розрахунок вказаної суми проведений вірно, тому вимоги в цій частині є обгрунтованими».
Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, обставинами, що не потребують доказів, є щомісячні розрахунки заборгованих зарплат та компенсаційних виплат, встановлених і перевірених вищенаведеними судовими рішеннями.
Колегія суддів зазначає, що розмір заробітної плати в силу положень ст. 40 Закону №1058-IV прямо впливає на розмір пенсії особи. 
Отже, донарахована та виплачена позивачу заробітна плата за окремі періоди роботи згідно судових рішень має бути врахована при визначенні розміру пенсії позивача.
Зважаючи на наведене, колегія суддів доходить висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо неврахування сум заробітної плати, виплачених позивачу на виконання рішень Франківського районного суду м. Львова від 21.07.2016 у справі №465/505/16-ц та Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 у справі №904/5819/20 (465/1560/23), до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії та вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати доотриману позивачем на виконання вказаних рішень заробітну плату до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, з урахуванням помісячного розрахунку.
Колегія суддів зауважує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Поновлення порушеного права позивача належить здійснити із 14.01.2025 - дати звернення до пенсійного органу із відповідною заявою.
Відтак, рішення суду першої інстанції в наведеній вище частині підлягає зміні.
Водночас, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про перерахунок страхового стажу, оскільки із заяв по суті та матеріалів справи судом не встановлено факту незарахування пенсійним органом конкретних періодів роботи позивача до його страхового стажу. Із аналізу рішень Франківського районного суду м. Львова від 21.07.2016 у справі №465/505/16-ц та Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 у справі №904/5819/20 (465/1560/23) вбачається, що зазначені спори були пов`язані із доплатою заробітної плати позивачу (тобто виплатою у неповному розмірі), а не повною невиплатою заробітної плати за окремі періоди роботи.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Інші доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, однак, дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що не призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою часткового задоволення апеляційної скарги та зміни резолютивної частини рішення суду.
Відповідно до ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позов містив вимогу немайнового характеру, яка хоча і частково, але підлягає задоволенню, відтак необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1211,20 грн. за подання позову та 4360,32 грн. за подання апеляційної скарги.
Керуючись статтями 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі №380/3333/25 змінити.
Абзаци третій, четвертий резолютивної частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі №380/3333/25 викласти у наступній редакції:
“Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати отриману ОСОБА_1 на виконання рішень Франківського районного суду м. Львова від 21.07.2016 у справі №465/505/16-ц та Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 у справі №904/5819/20 заробітну плату до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, із урахуванням помісячного розрахунку, які перевірені та визнані судами, а саме, листопад 2008 року - 3339,04 грн., грудень 2008 року - 7627,97 грн., січень 2009 року - 10041,32 грн., лютий 2009 року - 8958,72 грн., березень 2009 року - 8390,28 грн., квітень 2009 року - 8209,95 грн., травень 2009 року - 8337,46 грн., червень 2009 року - 9198,63 грн., липень 2009 року - 10494,14 грн., серпень 2009 року - 835,66 грн., вересень 2009 року - 7655,26 грн., жовтень 2009 року - 6164,8 грн., листопад 2009 року - 7035,71 грн., грудень 2009 року - 7829,68 грн., січень 2010 року - 7249,76 грн., лютий 2010 року - 5826,7 грн., березень 2010 року - 6662,26 грн., квітень 2010 року - 5804,7 грн., травень 2010 року - 5029,3 грн., червень 2010 року - 4995,35 грн., липень 2010 року - 5313,74 грн., серпень 2010 року - 3834,42 грн., вересень 2010 року - 2263,61 грн., жовтень 2010 року - 2979,86 грн., листопад 2010 року - 1344,11 грн., грудень 2010 року - 1967,65 грн., січень 2011 року - 2364,75 грн., лютий 2011 року - 635,71 грн., березень 2011 року - 2041,91 грн., червень 2011 року - 49,81 грн., вересень 2011 року - 590,92 грн., листопад 2011 року - 151,76 грн., грудень 2011 року - 4036,21 грн., січень 2012 року - 3172,61 грн., серпень 2012 року - 599,48 грн., жовтень 2012 року - 1248,97 грн., листопад 2012 року - 3540,51 грн., грудень 2012 року - 3528,6 грн., січень 2013 року - 3076,58 грн., лютий 2013 року - 3510,08 грн., березень 2013 року - 3590,78 грн., квітень 2013 року - 3754,81 грн., травень 2013 року - 5641,92 грн.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 14.01.2025 перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 , врахувавши для обрахунку розміру пенсії доотриману ним від ТОВ “Львівські автобусні заводи” зарплату і компенсаційні виплати згідно рішень Франківського районного суду м. Львова від 21.07.2016 у справі №465/505/16-ц та Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 у справі №904/5819/20 за період з листопада 2008 року по травень 2013 року”.
В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі №380/3333/25 залишити без змін.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ЄДРПОУ: 13814885) судовий збір у загальному розмірі 5571 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят одну) грн. 52 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя | | Л. П. Іщук
судді | | І. М. Обрізко
| | М.А. Пліш