Справа № 727/6555/26 
Провадження № 1-кп/727/372/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
судді: ОСОБА_1 ,
секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю прокурора: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026262020000122 від 14.01.2026 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Карла Маркса, Бердянського району, Запорізької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою спеціальною освітою, солдата військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи у месенджері «Telegram», вступив у контакт із невстановленою досудовим розслідуванням особою.
У ході листування між ОСОБА_5 та вказаною невстановленою особою досягнуто домовленості про вчинення умисного знищення чужого майна шляхом підпалу одного з автомобілів за грошову винагороду.
Після досягнення вказаної домовленості у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу.
Реалізуючи злочинний умисел, 13.01.2026 близько 20:00 год. ОСОБА_5 , з метою підготовки знаряддя вчинення кримінального правопорушення, прибув на автозаправну станцію «Stels», що за адресою м. Чернівці вул. Вокзальна, 29-Б, де цього ж дня о 20:07 год. придбав бензин автомобільний А-95 у кількості 2 літри, який у подальшому використав як паливно-мастильну суміш для підпалу.
У подальшому, 13.01.2026 близько 23:00 год. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, прибув до місця запланованого вчинення кримінального правопорушення — за адресою: вул. Левадна, буд. 5, м. Чернівці, де знаходився припаркований легковий пасажирський автомобіль марки Mercedes Benz Vito, чорного кольору, VIN-код  НОМЕР_2 ,державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ПрАТ «КЗВВ» та переконавшись у відсутності сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді повного знищення чужого майна, ОСОБА_5 використав заздалегідь підготовлену легкозаймисту рідину (бензин), якою облив капот вищевказаного автомобіля та у подальшому підпалив у результаті чого відбулося займання автомобіля марки Mercedes Benz Vito, чорного кольору, VIN-код  НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .
Переконавшись, що внаслідок його умисних дій відбулося стійке горіння транспортного засобу марки Mercedes Benz Vito, чорного кольору, VIN-код  НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , що свідчило про фактичне настання бажаних ним наслідків, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, намагаючись уникнути свого викриття.
Унаслідок пожежі автомобіль марки Mercedes Benz Vito, VIN-код  НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ПрАТ «КЗВВ», зазнав значних, непоправних пошкоджень, які унеможливлюють його подальше використання за функціональним призначенням та ПрАТ «КЗВВ» заподіяно матеріальну шкоду, яка згідно з висновком експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи станом на 17.01.2026 становить 354 917 гривень 57 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому діяння за ч.2 ст.194 КК України визнав у повному обсязі та у вчиненому щиро розкаявся, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, надав пояснення щодо вчинення кримінального правопорушення так, як вони встановлені судом. Просить суд не призначати сувору міру покарання.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у скоєнні кримінального правопорушення та щире каяття, заслухавши думку учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , а також дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.2 ст.194 КК України як умисне знищення чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного діяння, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують відповідальність обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.
Обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, негативно характеризується за місцем служби.
Таким чином, до обставин, відповідно до ч.1 до ст.66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
Обставин, відповідно до ч.1 ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого.
Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.
Враховуючи вищевикладене, суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_5 протиправного діяння, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.194 КК України, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання згідно зі ст.50 КК України.
Таке покарання, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим в наслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання. Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.
Процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави.
Речовими доказами суд розпоряджається згідно вимог 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого обирався у виді тримання під вартою.
Щодо поданого цивільного позову, суд виходить із наступних мотивів.
ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
У відповідності до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч.1, 5 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1195 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Відповідно до змісту вимог ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав вимоги цивільного позову, підтвердив, що шкода завдана злочином ним не відшкодована та визнав обставини, які обґрунтовують дану вимогу.
З цих підстав, не підлягає доведенню розмір понесеної матеріальної шкоди, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та стягненню з обвинуваченого не відшкодованої шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
До набрання вироком законної сили, залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 враховувати з моменту його затримання, тобто з 14.01.2026.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню, що складають 37 334 грн. 37 коп. за проведення експертиз.
Цивільний позов ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» (код ЄДРПОУ 00222999, Ужгородський район, м. Перечин, вул. Ужгородська, 4-В) завдану матеріальну шкоду у сумі 354 917 (триста п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот сімнадцять) грн. 57 коп.
Речові докази, а саме:
Носії інформації залишити при матеріалах кримінального провадження.
Транспортний засіб «Мерседес Бенц Віто» днз НОМЕР_3 , переданий представнику ПАТ «КЗВВ» - залишити останньому.
Мобільний телефон марки Honor, що упакований у сейф пакет №CRI1080909; пластикові картки, що упаковані у сейф пакет №CRI1080696; чотири запальнички, що упаковані у сейф пакет №CRI1080692; зарядний пристрій, два ключі, кубик, гаманець чорного кольору, сумка, що упаковані у сейф пакет №WAR1751710 – повернути ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1