Справа № 635/1806/26 
Провадження № 1-кп/635/885/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захистника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 (поза межами зали суду)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с. Покотилівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025221320000508 від 14.10.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженки с. Моначинівка, Куп`янського району, Харківської області, із середньою освітою, неодруженої, має на утриманні малолітню доньку: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрованої за адресою:  АДРЕСА_1 , раніше не судимої.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3011 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу із 19:30 по 21:30 06.10.2025, знаходячись у ігровій кімнаті у приміщенні БО «БФ Деполь Україна» (код ЄДРПОУ 35119436), за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Коротич, вул. Агрономічна, 5, разом з малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , використовуючи власний мобільний телефон ТМ «Infinix» моделі «X6531B», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , у якому встановлена сім-картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_3 , шляхом фото-відеозйомки у реальному часі, всупереч моральним засадам суспільства в частині заборони зберігання вульгарно-натуралістичних, цинічних способів демонстрації статевих органів та статевих відносин, що посягають на основі принципу суспільної моралі у сфері статевих стосунків та знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями, а також завдають шкоди моральному вихованню людей, особливо неповнолітніх, що призводить до деформації моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на умисне виготовлення та розповсюдження дитячої порнографії, зробила декілька фотознімків малолітньої ОСОБА_7 з оголеними статевими органами, тим самим виготовила фотознімки, які згідно висновку судово-мистецтвознавчої експертизи мають порнографічний характер та містять дитячу порнографію. 
В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на умисне виготовлення та розповсюдження дитячої порнографії, діючи у порушення вимог Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, Закону України «Про захист суспільної моралі», Закону України «Про охорону дитинства», розуміючи, що обіг продукції порнографічного характеру, яка містить дитячу порнографію, в Україні заборонений, нехтуючи загальнолюдськими принципами моралі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи власний мобільний телефон ТМ «Infinix» моделі «X6531B», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , у якому встановлена сім-картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_3 , із використанням суспільно доступного месенджеру «Facebook» у якому відкритий акаунт « ОСОБА_8 », ОСОБА_4 опублікувала 24-годинні історії із фотознімками, які містили зображення малолітньої ОСОБА_7 з оголеними статевими органами, тим самим розповсюдила вказані фотознімки, які згідно висновку судово-мистецтвознавчої експертизи мають порнографічний характер та містять дитячу порнографію. 
Обвинувачена ОСОБА_4 в ході судового розгляду свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3011 КК України, визнала в повному обсязі, підтвердила фактичні обставини його вчинення, надала пояснення щодо місця, часу, способу його скоєння так, як вони встановлені досудовим розслідуванням. Пояснила, що дійсно 06.101.2025 знаходилась у ігровій кімнаті у приміщенні БО «БФ Деполь Україна» на свій мобільний телефон «Infinix», зробила декілька фотознімків малолітньої ОСОБА_7 з оголеними статевими органами, та зазначені фотознімки, за допомогою свого мобільного телефону, виклала та опублікувала із використанням месенджеру «Facebook» у свій відкритий акаунт « ОСОБА_8 ». Ці дії, як пояснила ОСОБА_4 , вона вчинила з мотивів помсти унаслідок неприязнених стосунків із матір`ю потерпілої. 
ОСОБА_4 також зазначила, що не усвідомлювала у повній мірі незаконності та небезпечності цих своїх дій, зокрема, щодо розповсюдження порнографічних зоборажень, тому щиро кається у скоєному, просить суворо не карати. При цьому, просила суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись її поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України у скороченому порядку, зазначивши, що положення та наслідки судового розгляду у вказаному порядку розуміє.
Представниця потерпілої у судове засідання не з`явилася, подала заяву, що не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої, справу просила розглядати з урахуванням ч.3 ст. 349 КПК України. без її участі. Не оспорює фактичні обставини справи, не наполягає на допиті її у якості потерпілої та допиті свідків, а також на дослідженні доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Прокурор у судовому засіданні застосувати до обвинуваченої ст. 69 КК та призначити пробаційний нагляд на 5 років з позбавленням права обіймати посади пов`язані з навчанням та вихованням дітей, займатися професійною діяльністю пов`язаною з роботою з дітьми на 3 роки.
Оцінюючи зазначені показання обвинуваченої з точки зору їх належності та допустимості, суд вважає, що вказаним критеріям вони відповідають, при тому, що в цілому вони є логічними, послідовними та такими, які взаємоузгоджуються між собою, тому суд вважає ці показання достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою провину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) за ч. 3 ст. 3011 КК України, кається у скоєному, правильно розуміє зміст обставин кримінального правопорушення, у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, тому, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового розгляду, які також не оспорюють фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин, не заперечували проти розгляду кримінальної справи в скороченому порядку без дослідження всіх доказів у справі, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 3011 КК України як виготовлення та розповсюдження дитячої порнографії.
Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , встановлено, що вона раніше не судима та до кримінальної відповідальності притягується вперше, є громадянином України, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває , згідно висновку № 89 від 10.02.2026 Харківскої Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з поведінковим порушенням. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії т керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебувала у стані вищевказаного психічного розладу. Не була здатною повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_4 має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій та активне сприяння розкриттю злочину, а також наявність у ОСОБА_4 на утриманні малолітньої доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Про щирість каяття, на думку суду, свідчить і факт надання обвинуваченим в суді правдивих показів, готовність нести покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій ст. 66 КК України.
З урахуванням зазначеної норми кримінального Закону, суд вважає можливим визнати у якості пом`якшуючих покарання обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення розлад здоров`я та хворобливий стан психики обвинуваченої, відсутність судимостей та притягнення до кримінальної відповідальності уперше, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченої ОСОБА_4 за вчинене, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3011 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, вищенаведені дані про особу обвинуваченої, позицію потерпілої, форму вини, відсутність попередніх судимостей, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність таких, що його обтяжують, а також позицію прокурора та запропопоновані ним міру та вид кримінального покарання та відповідальності до ОСОБА_4 .
Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове.
Як зауважила Колегія суддів третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 03 лютого 2021 року №629/2739/18, частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.
Відповідно до ст. 79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.
У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до статті 76 цього Кодексу.
Нагляд за засудженими здійснюється уповноваженим органом з питань пробації.
Після закінчення іспитового строку суд, залежно від поведінки засудженої, звільняє її від покарання або направляє для відбування покарання, призначеного вироком.
При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.
За зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 3011 КК України, явно не буде відповідати вимогам справедливості та меті покарання.
Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов до висновку, що призначаючи покарання можливо застосувати до обвинуваченої положення ст. 79 КК України, а саме призначити ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції, передбаченої ч. 3 ст. 3011 КК України.
Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає можливим застосувати до неї покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі положень ст. 75 КК України, в умовах тривалого контролю за поведінкою обвинуваченого з боку органів пробації.
Також, у відповідності до положень ч. 1 ст. 55 КК України суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченої додаткове покарання обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей, або займатися діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми, обіймати посади з доступом до інформаційно-телекомунікаційних систем, розробкою/адмініструванням програмного забезпечення, та іншою діяльністю з використанням комп`ютерних мереж.
Як убачається з положень ст. 961 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 962 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно було підшукано, виготовлено, пристосовано або використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки, мобільний телефон ТМ «Infinix» моделі «X6531B», MEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 був використаний ОСОБА_4 для створення та розповсюдження забороненого законом контенту у вигляді дитячої порнографії під час кримінального правопорушення для його вчинення та визнаний знаряддям злочину, суд вважає що вказаний пристрій підлягає спеціальній конфіскації.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільні позови у провадженні не заявлені.
Згідно ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні у за проведення експертних досліджень підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3011 КК України, та з застосуванням ст. 69 КК України призначити їй покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей, або займатися професійною діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми, обіймати посади з доступом до інформаційно-телекомунікаційних систем, розробкою/адмініструванням програмного забезпечення, та іншою діяльністю з використанням комп`ютерних мереж строком на 3 роки.
Відповідно до ст. 79 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 3 років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль над поведінкою ОСОБА_4 покласти на органи з питань пробації за місцем проживання обвинуваченої.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судових експертиз: при проведенні судової мистецтвознавчої експертизи № 3383/25 від 27.12.2025 - 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. 

Після набрання вироком законної сили речовий доказ:
-мобільний телефон ТМ «Infinix» моделі «X6531B», MEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя   ОСОБА_1