ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/22683/25 Головуючий 1 інстанції: Невеніцин Є.В.
Провадження №33/818/933/26    Доповідач: Люшня А.І. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП  

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І., 
- за участю секретаря Цебро Д.С.,
- захисника Савченка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника Савченка В.А. на постанову Шевченківського районного суду м.Харкова від 04 лютого 2026 року,- 

УСТАНОВИВ:

Цією постановою накладено на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн. 

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини
Судом встановлено, що 10 листопада 2025 року в 00-47 год. ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України в м.Харкові по майдану Конституції, 9 керував транспортним засобом «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 7510», результат – 1,44 проміле.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі, в редакції внесених доповнень, захисник Савченко В.А. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а у випадку визнання доведеним винуватістьу вчиненні інкримінованого правопорушення, не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що працівники поліції не виявили у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння; не роз`яснили останньому наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я; не встановили згоду водія з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер Алкотест 7510». Вказав, що огляд ОСОБА_1 як військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП. Зазначив, що поліцейські чинили психологічний тиск на ОСОБА_1 та спонукали його відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Позиції учасників апеляційного провадження
В судовому засіданні апеляційного суду захисник Савченко В.А. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності. 

Мотиви суду апеляційної інстанції
Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

До Харківського апеляційного суду надійшло клопотання захисника Савченка В.А. про виклик в судове засідання працівника поліції ОСОБА_2 для допиту.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання захисника Савченка В.А. про допит працівника поліції у даній конкретній справі, оскільки у суду є достатньо даних для їх аналізу.

Клопотання сторони захисту про зупинення провадження по справі не підлягає задоволенню, оскільки нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено зупинення провадження по справі щодо осіб, які проходять військову службу, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією згідно до ст.277 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання захисника Савченка В.А. про направлення адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 до УПП в Харківській області для належного оформлення, оскільки положеннями п.1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення в електронній формі з роздрукуванням його на спеціальному технічному пристрої, а не лише на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом. Кодекс України про адміністративні правопорушення такої процедури не передбачає.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме дані: 
-протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №508511 від 10 листопада 2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП;
-результату огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510», проба позитивна – 1,44 проміле;
-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 
-рапорту інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 УПП в Харківської області ДПП Фатєєва Д.В.;
-відеозаписів з місця події від 10 листопада 2026 року.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

З матеріалів справи, зокрема з акту огляду вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя (а.с.5).

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Отже, доводи апеляційної скарги сторони захисту про не виявлення у  ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння носять суб`єктивний характер. 

Доводи апеляційної скарги захисника Савченка В.А. про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння  ОСОБА_1 як військовослужбовця, проведений з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, є необґрунтованими.

Положення ст.266-1 КУпАП регламентують порядок проведення посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, які перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Що ж стосується огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, якими можуть бути і військовослужбовці, то він передбачений спеціальною нормою закона - ст.266 КУпАП, якою повноваження на проведення огляду мають лише працівники поліції, а не посадові особи Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. 

Посилання в апеляційній скарзі захисника Савченка В.А. на те, що працівники поліції не встановили згоду ОСОБА_1 з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер Алкотест 7510», позбавлені підстав. 

Судом апеляційної інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 7510», результат огляду становив 1,44 проміле, з результатами проведеного огляду  ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис у акті огляду (а.с.5).

Крім того, відповідно до наданих відеозаписів з місця події  ОСОБА_1 не заперечував проти результату огляду на стан алкогольного сп`яніння та на запитання працівника поліції про згоду з результатами проведеного огляду, який становив 1,44 проміле - кивав головою (відеозапис export- aqmcn.mp4 15 хв. 40 с.).

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 про не роз`яснення працівниками поліції наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я спростовуються наданими відеозаписами з нагрудних камер поліцейських (відеозапис export- aqmcn.mp4 15 хв. 40 с.).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейські чинили психологічний тиск на  ОСОБА_1 та спонукали його відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, є безпідставними, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, передбачає накладення і основного стягнення у виді штрафу, і додаткового обов`язкового виду стягнення - позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Таким чином, при визнанні особи винуватою за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції не має законних підстав накласти інше адміністративне стягнення, ніж передбачене санкцією цієї статті, не призначати додатковий обов`язковий вид стягнення або ж перейти до іншого виду стягнення.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. 

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Савченка В.А. залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м.Харкова від 04 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий          А.І. Люшня