САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/1620/26 
Провадження №2/726/586/26 
Категорія 40 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Проскурняка І. Г., за участю секретаря судових засідань Богонос Г.Й. розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу №726/1620/26 року за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №2050705 від 13.01.2022 року, 
ВСТАНОВИВ :
У провадженні Садгірського районного суду м.Чернівці перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «ФК « АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №2050705 від 13.01.2022 року.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №2050705.
13.01.2022 року між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2050705 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 
Згідно умов кредитного договору, сторони погодили, що Товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором на наступних умовах:
Сума кредиту – 4500,00 гривень, дата надання кредиту - 13.01.2022 року, строк кредиту - 29 днів, валюта - UAN відсоткова ставка 1,9 % на добу.
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 20.02.2026 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 13 288,50 гривень, яка складається з:
- прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі – 4500,00 гривень;
- прострочена заборгованість в розмірі 8788,50 гривень. 
На підтвердження видачі Первісним кредитором кредитних коштів позивач надав інформаційну довідку, відповідно до якої 13.01.2022 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 4500,00 гривень за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
01.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕРОНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « АЙКОН ДЕБТ ЕОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги № 1-01/12/2023 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 01.12.2023 року до договору відступлення права вимоги №1-01/12/2023, ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло права грошової вимоги.
Просить суд стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (місцезнаходження 01042, Україна, місто Київ, вулиця Саперне Поле, будинок 12, код ЄДРПОУ: 44002941) заборгованість за Кредитним договором №2050705 від 13.01.2022 року в розмірі 13288,50 гривень, яка складається з: 
- простроченої заборгованості за сумою кредиту - 4500,00 гривень;
- прострочена заборгованість за відсотками – 8788, 50 гривень. 
Просить суд стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (місцезнаходження 01042, Україна, місто Київ, вулиця Саперне Поле, будинок 12, код ЄДРПОУ: 44002941) понесені судові витрати. 
Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що відповідно до п.1.3 Кредитного договору №2050705 від 13.01.2022 року, строк на який надається кредит складає 29 календарних днів - з 13.01.2022 року по 10.02.2022 року включно. Пунктом 1.4 Договору встановлено фіксовану процентну ставку у розмірі 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування.
Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що міститься в Паспорті споживчого кредиту та в самому тексті Договору ( п.16), орієнтовна загальна вартість кредиту за весь погоджений строк користування ( 29 днів) становить 6979,50 гривень, з яких 4500,00 гривень – сума кредиту (тіло) та 2479,50 гривень – проценти за користування кредитом у межах строку. Саме ця сума процентів є документально підтвердженою та узгодженою сторонами на дату укладення Договору. 
Натомість позивач заявляє до стягнення процентів у розмірі 8788,50 гривень, що на 6309,00 гривень перевищує договірний розрахунок у межах погодженого строку кредитування. Така різниця теоретично могла б пояснювати автоматичною пролонгацією строку користування кредитом за підвищеною ставкою 2,9 % на добу передбаченою п.9.4.3.2 Договору. Проте серед жодного з 14 додатків до позовної заяви немає детального розрахунку нарахувань, графіка чи виписки, які б підтверджували факт настання автопролонгації, її тривалість у днях чи структуру нарахування зазначеної різниці. 
Період можливої автопролонгації припадає на період після введення в Україні воєнного стану Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року. 
Вважає, що різниця між заявленими позивачем процентами та договірними процентами в межах первісного строку кредитування, тобто 6309,00 гривень - підлягає списанню як неустойка, нарахована в період дії воєнного стану, та не може бути стягнута з відповідача. 
Щодо ризиків, пов`язаних з неналежним повідомленням відповідача про відступлення права вимоги зазначає, що 01.12.2023 року між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено Договір відступлення права вимоги №1-01/12/2023.
Пунктом 1.5 цього Договору передбачено, що не пізніше 30 робочих днів з дати відступлення новий кредитора повідомляє боржника про факт відступлення права вимоги шляхом направлення рекомендованого листа та/або вручення повідомлення іншим достовірним способом, при цьому саме новий кредитор несе ризик не доведення факту направлення такого повідомлення. 
Серед додатків до позовної заяви немає документа, який підтверджував би направлення чи отримання відповідачем повідомлення про відступлення права вимоги на користь ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН».
Щодо співмірності та розподілу судових витрат просить суд врахувати рішення Машівського районного суду Полтавської області від 25.02.2026 року у справі №948/1202/25 заявлені представником позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 500,00 гривень за тотожним переліком послуг визнані судом завищеними та зменшені до 3000,00 гривень.
Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлених позивачем до відшкодування до 3000,00 гривень. 
Представник позивача спрямував до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідно до п.9.4.3 Договору сторони погодили, що у випадку несплати позичальником заборгованості за кредитом до запланованої дати повернення кредиту, цей Договір вважається автоматично продовженим (автопролонгований), на строк користування кредитом - подовженим на наступних умовах :
Відповідно до п.9.4.3.1 за цим Договором, строк автопролонгації Договору та продовження строку користування кредитом складає період часу з дати (дня), наступної за запланованою датою повернення кредиту і до спливу 10 календарних днів включно.
Відповідно до п.9.4.3.2 за цим Договором, в період автопролонгації діє підвищена процентна ставка, у розмірі 2,9 % від суми кредиту в день. В даному випадку продовження строку користування кредитом та автоматичне продовження (пролонгація) дії Договору може застосуватися неодноразово, але не більше ніж на 50 календарних днів в сукупності такої пролонгації.
Щодо належного повідомлення відповідача щодо зміни кредитора звертає увагу суду на те, що відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунок первісного кредитора, який вказаний в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України.
Однак відповідач не надав доказів, що він сплачував заборгованість за кредитним договором первісному чи новому кредитору. 
Щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, з урахуванням кваліфікації, досвіду та завантаженості адвоката. Відтак, заперечення відповідача щодо недоведеності понесених витрат є безпідставними, не ґрунтуються на матеріалах справи та не підлягають задоволенню. 
Відповідач ОСОБА_1 спрямував до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що згідно з розрахунком нарахування за ставкою 1,90 % на добу (85,50 грн.) здійснювалося з 13.01.2022 року по 09.02.2022 року включно (28 днів), а нарахування за підвищеною процентною ставкою 2,90 % на добу (130,50 грн.) – з 10.02.2022 по 30.03.2022 включно (49 днів). Водночас відповідно до п.9.4.3.1 Договору строк автопролонгації та підвищена ставка застосовується з дати, наступної за плановою датою повернення кредиту, а дата повернення кредиту - 10.02.2022 року – входить до погодженого 29-денного строку кредитування (п.1.3 Договору) і має оплачуватися за звичайною ставкою. Отже, підвищена ставка мала застосовуватися не раніше 11.02.2022 року.
Наданий позивачем розрахунок не відповідає умовам Договору, на який посилається сам позивач: заниження звичайного нарахування на 1 день (85,50 грн.) та завищення нарахування за підвищеною ставкою на 1 день (130,50 грн.) призводить до необґрунтованого збільшення загальної суми заборгованості на 45,00 грн. Коректний розрахунок за умовами самого Договору складає: 
29 днів *85,50 грн. = 2479,50 у межах погодженого строку кредитування, що повністю відповідає розрахунку, наведеному відповідачем у Розділі І відзиву на підставі Паспорта споживчого кредиту та 48 днів*130,50 грн. = 6264,00 гривень нарахувань за період автопролонгації, а не 6309,00 гривень, як випливає з позовних вимог. 
Із змісту розрахунку заборгованості встановлено, що з 49 днів застосування підвищеної ставки ( 10.02.2022 - 30.03.2022) саме 35 днів - з 24.02.2022 по 30.03.2022 включно – припадають на період після введення в Україні воєнного стану. Сума нарахувань за цей період становить 35*130,50 = 4567,50 гривень. Саме ця сума підлягає обов`язковому списанню на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. 
Представник позивача просив розгляд справи провести без його участі та позовні вимоги задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов.
Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами дійшов до наступних висновків.
Судом установлено, що 13.01.2022 року між ТОВ «ФК « ВЕРОНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2050705 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора G9293 та надісланий на номер мобільного телефону відповідача НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою про ідентифікацію. 
Згідно умов кредитного договору, сторони погодили, що Товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором на наступних умовах:
Пунктом 1 Договору сторони погодили, що предметом договору є кредитні кошти у розмірі 4500,00 гривень, строк, на який надається кредит 29 календарних днів з моменту підписання цього Договору та перерахування коштів позичальнику, а саме: з 13.01.2022 року по 10.02.2022 року включно. 
Процентна ставка за кредитом становить 1,90 % від суми кредиту в день. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту, а у разі часткового погашення – на непогашену частину ( п.1.4).
Пунктом 9 Договору сторони визначили, що строк дії цього договору складає 29 днів, починає свій перебіг у момент, визначений у п.9.1. цього Договору та закінчується 10.02.2022 року.
Пунктом 9.4.3 Договору сторони погодили, що у випадку несплати позичальником заборгованості за кредитом до запланованої дати повернення кредиту, цей Договір вважається автоматично продовженим (автопролонгований), а строк користування кредитом - подовженим на наступних умовах :
Відповідно до п.9.4.3.1 за цим Договором, строк автопролонгації Договору та продовження строку користування кредитом складає період часу з дати (дня), наступної за запланованою датою повернення кредиту і до спливу 10 календарних днів включно;
Відповідно до п.9.4.3.2 за цим Договором, в період автопролонгації діє підвищена процентна ставка, у розмірі 2,9 % від суми кредиту в день. В даному випадку продовження строку користування кредитом та автоматичне продовження (пролонгація) дії Договору може застосуватися неодноразово, але не більше ніж на 50 календарних днів в сукупності такої пролонгації.
Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 
Із розрахунку заборгованості за Договором №2050705 від 13.01.2022 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту підтверджується, що станом на 20.02.2026 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 13 288,50 гривень, яка складається з:
- прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі – 4500,00 гривень;
- прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 8788,50 гривень. 
Згідно з розрахунком нарахування за ставкою 1,90 % на добу (85,50 грн.) здійснювалося з 13.01.2022 року по 09.02.2022 року включно (28 днів), а нарахування за підвищеною процентною ставкою 2,90 % на добу (130,50 грн.) – з 10.02.2022 по 30.03.2022 включно ( 49 днів). Водночас відповідно до п.9.4.3.1 Договору строк автопролонгації та підвищена ставка застосовується з дати, наступної за плановою датою повернення кредиту, а дата повернення кредиту - 10.02.2022 року – входить до погодженого 29-деннго строку кредитування (п.1.3 Договору) і має оплачуватися за звичайною ставкою. Отже, підвищена ставка мала застосовуватися не раніше 11.02.2022 року.
Як вбачається із змісту розрахунку заборгованості, Товариством не здійснювалось нарахування штрафних санкцій за Договором на період, визначений п.6 Перехідних та прикінцевих положень ЗУ «Про споживче кредитування».
На підтвердження видачі Первісним кредитором кредитних коштів позивач надав інформаційну довідку, відповідно до якої 13.01.2022 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 4500,00 гривень за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
01.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕРОНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « АЙКОН ДЕБТ ЕОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги № 1-01/12/2023 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ « ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 01.12.2023 року до договору відступлення права вимоги №1-01/12/2023, ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло права грошової вимоги.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.
Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1).
Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Закон України від 03.09.2015 р. № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон), визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.
Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Суд, провівши аналіз матеріалів справи установив, що ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «ВЕРОНА» уклали Кредитний договір № 2050705, предметом договору були кредитні кошти у розмір 4500,00 гривень. Сторони узгодили розмір кредиту, предмет договору, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором G9293. Кредитодавець взяті на себе зобов`язання по видачі кредитних коштів у розмірі 4500,00 гривень виконав, що підтверджується інформаційною довідкою. 
На час розгляду справи судом, відповідачем не оспорюється факт укладення Договору №1-01/12/2023, не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором в добровільному порядку.
Щодо правомірності пролонгації кредитного договору
Пунктом 9 Договору сторони визначили, що строк дії цього договору складає 29 днів, починає свій перебіг у момент, визначений у п.9.1. цього Договору та закінчується 10.02.2022 року.
Пунктом 9.4.3 визначено, що у випадку несплати позичальником заборгованості за кредитом до запланованої дати повернення кредиту, цей Договір вважається автоматично продовженим (автопролонгований), а строк користування кредитом - подовженим на наступних умовах :
Відповідно до п.9.4.3.1 за цим Договором, строк автопролонгації Договору та продовження строку користування кредитом складає період часу з дати (дня), наступної за запланованою датою повернення кредиту і до спливу 10 календарних днів включно;
Відповідно до п.9.4.3.2 за цим Договором, в період авто пролонгації діє підвищена процентна ставка, у розмірі 2,9 % від суми кредиту в день. В даному випадку продовження строку користування кредитом та автоматичне продовження (пролонгація) дії Договору може застосуватися неодноразово, але не більше ніж на 50 календарних днів в сукупності такої пролонгації.
Враховуючи те, що відповідач не здійснив погашення заборгованості у визначений строк, кредитором правомірно застосовано пункт 9 Договору та здійснено пролонгацію договору.
Однак, як вбачається із змісту розрахунку заборгованості нарахування за ставкою 1,90 % на добу (85,50 грн.) здійснювалося з 13.01.2022 року по 09.02.2022 року включно (28 днів), а нарахування за підвищеною процентною ставкою 2,90 % на добу (130,50 грн.) – з 10.02.2022 по 30.03.2022 включно ( 49 днів). 
Водночас відповідно до п.9.4.3.1 Договору строк автопролонгації та підвищена ставка застосовується з дати, наступної за плановою датою повернення кредиту, а дата повернення кредиту - 10.02.2022 року – входить до погодженого 29-денного строку кредитування (п.1.3 Договору) і має оплачуватися за звичайною ставкою. Отже, підвищена ставка мала застосовуватися не раніше 11.02.2022 року.
Враховуючи умови Договору нарахування відсотків повинно було здійснюватися наступним чином: 29 днів *85,50 грн. = 2479,50 у межах погодженого строку кредитування та 48 днів*130,50 грн. = 6264,00 гривень нарахувань за період автопролонгації, а не 6309,00 гривень, як випливає з позовних вимог. 
Щодо посилання відповідача на те, що позивачем нараховувались неустойка в розумінні ст. 549 ЦК України за період з 24.02.2022 року по 30.03.2022 року у розмірі 4567,50 гривень відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Однак, нарахування відсотків за користування коштами при пролонгації договору не є неустойкою (штрафом або пенею), оскільки це плата за правомірне користування грошима, яка має компенсаційний характер.
Щодо неналежного повідомлення відповідача про зміну кредитора.
18 травня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Постановою у справі № 757/52448/18 зробив висновок: «За загальним правилом відступлення права вимоги здійснюється без згоди боржника, оскільки це не погіршує становище останнього та не зачіпає його інтересів. Тобто, заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на характер, обсяг та порядок виконання боржником своїх обов`язків, а особа кредитора, на користь якої повинно бути здійснене таке виконання, не має істотного значення для боржника, адже внаслідок відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора у конкретному зобов`язанні, а не заміна сторони в договорі».
У зв`язку з цим, доводи відповідача стосовно неналежного повідомлення про зміну кредитора за Кредитним договором до позивача є безпідставними та необґрунтованими, а набуття права вимоги позивачем до відповідача знайшло підтвердження під час розгляду справи. 
Отже, суд виснує про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення суми заборгованості по виконанню кредитного Договору № 1-01/12/2023 від 01.12.2023 року у розмірі 13 243,50 гривень, яка складається з:
- сума простроченої заборгованості за тілом кредиту - 4500,00 гривень;
- сума заборгованості за нарахованими процентами - 6264,00 гривень (29 днів *85,50 грн. = 2479,50 у межах погодженого строку кредитування та 48 днів*130,50 грн. = 6264,00 гривень нарахувань за період авто.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (99,00%).
При розподілі судових витрат по оплаті судового збору, суд враховує пропорційність задоволених вимог.
Позов заявлено всього на суму 13 288,50 грн., а задоволено 13 243,50 грн., тобто на 99,00 % (13 243,50 грн. х 100 % /13 288,50 = 99,00 % ).
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені на 99,00% тому слід стягнути з відповідача суму судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2635,77 гривень (2662,40 грн. х 99,00% = 2635,77 грн. ).
Відповідно до ч. 2. ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».
Відповідно до постанов Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Дослідивши договір про надання правової (правничої) допомоги та додаткову угоду, акт про отримання правової допомоги, платіжну інструкцію судом установлено, що вказані документи свідчать про оплату позивачем гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги на суму 13 000 гривень, однак керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, суд виснує, що розмір гонорару, визначений стороною є завищеним та не співмірним із заявленими позовними вимогами, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд, 
ВИРІШИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №2050705 від 13.01.2022 року - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (місцезнаходження 01042, Україна, містио Київ, вулиця Саперне Поле, будинок 12, код ЄДРПОУ: 44002941) заборгованість за Кредитним договором №2050705 від 13.01.2022 року в розмірі 13 243,50 гривень, яка складається з: 
- простроченої заборгованості за сумою кредиту - 4500,00 гривень;
- прострочена заборгованість за відсотками – 8743,50 гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (місцезнаходження 01042, Україна, місто Київ, вулиця Саперне Поле, будинок 12, код ЄДРПОУ: 44002941) судовий збір у розмірі 2635,77 гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (місцезнаходження 01042, Україна, місто Київ, вулиця Саперне Поле, будинок 12, код ЄДРПОУ: 44002941) судові витрати у вигляді витрат понесених на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти з дня отримання копії цього рішення. 
Головуючий суддя 	І. Г. Проскурняк