Справа № 209/3869/26 
Провадження № 3/209/648/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 року м. Кам’янське
Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Ковальова-Писарева А.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППНОМЕР_1 , працює машиністом тепловозу ПрАТ "Камет-сталь", зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №167273 від 29 травня 2026 року встановлено, що 25 травня 2026 року о 19.25 год. ОСОБА_1 знаходячись у приміщені АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, погрожував фізичною, погрозлива себе поводив, внаслідок чого завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю колишньої дружини. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення своїми діями  ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився у зв`язку із проходженням військової служби під час мобілізації з 11 липня 2026 року у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 №1/576 від 14 липня 2026 року.
Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
10 липня 2026 року до суду через систему "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 - адвоката Шевченко Л.М. надійшли письмові пояснення по справі, згідно яких представник просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП та розглянути справу без їх участі. В обґрунтування заяви вказано, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не доведений матеріалами справи. Протокол адміністративного правопорушення від 29 травня 2026 року не є належним і допустимим доказом, оскільки складений в порушення вимог ст.256 КУпАП, а саме: не роз`яснені права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що ОСОБА_1 зазначив у протоколі. Крім того, за ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, але потерпіла - колишня дружина ОСОБА_2 не є ні малолітньою, нінеповнолітньою особою, а відтак відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею. Одночасно, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що події відбулись 25 травня 2026 року в проміжок часу 19 год 25 хв., а рапорт про повідомлення події стосується події яка відбулась 25 травня 2026 о 23 год 03 хв та жодним чином не стосується обставин та події щодо домашнього насильства за заявою ОСОБА_2 від 25 травня 2026 року, які, як вона повідомляє відбулись в проміжок часу з 7 год 25 хв до 7 год 40 хв. Таким чином, зазначений у протоколі час вчинення подій прямо протирічить доданим до нього матеріалам. Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення адміністративного правопорушення не підтверджуються жодним чином, у зв`язку з чим просить суд закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Шевченко Л.М. просила суд закрити провадження у справі, з підстав викладених у наданих суду поясненнях, справу розглянути без участі ОСОБА_1 . 
Вивчивши письмові пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Шевченко Л.М., дослідивши матеріали, що знаходяться у справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА №167273 від 29 травня 2026 року, рапорт ВП №1 Кам`янського РУП, довідку за матеріалами ЄО №6805 від 04 червня 2026 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25 травня 2026 року та письмові пояснення ОСОБА_2 , суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Статтею 9 Кодексу про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як зазначено у ст.ст. 251, 256 КУпАП, обов`язок щодо належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З аналізу вищевказаних норм права слідує, що протокол про адміністративне правопорушення складається після того, як уповноважена на те посадова особа переконається, що адміністративне правопорушення було вчинене.
Відповідно до диспозиції ч.2 ст.173-2 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Відповідно до ч.1 ст. ст.173-2 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 , крім повторності, є як об`єкт домашнього насильства, так і наслідки вчинення домашнього насильства у вигляді реального заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Проте, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду, не містить обов`язкових відомостей, визначених диспозицією ст.173-2 КУпАП, а саме, не зазначено, яка конкретно була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 . При цьому такі відомості відсутні й в інших матеріалах, сформованих уповноваженою особою національної поліції та долучених до матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 .
Суд звертає увагу на те, що долучені інспектором пояснення потерпілої, надані представнику поліції, стосуються подій, що відбулися 25.05.2026 року в проміжок часу з 7 год 25 хв до 7 год 40 хв, а протокол про адміністративне правопорушення від 29.05.2026 року складений відносно події, яка відбулась 25.05.2026 року в інший проміжок часу 19 год 25 хв. і жодним чином не стосуються обставин та події щодо домашнього насильства за заявою ОСОБА_2 від 25.05.2026 року.
Сам факт складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідальних осіб від доведення правомірності свого рішення.
Одночасно, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №167273 від 29 травня 2026 року, органом поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Як зазначено судом, ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, а потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є ні малолітньою, ні неповнолітньою особою.
Враховуючи той факт, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували викладені в протоколі обставини, захисник Котелевець С.Б. такі обставини заперечує, суд приходить до висновку, що в інкримінованих поліцейським Котелевець С.Б. діях була відсутня кваліфікуюча ознака – вчинення правопорушення стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, передбаченого частинами другою статті 173-2 КУпАП.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушив би вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя
Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Зазначене є підставою для закриття провадження у справі через недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Керуючись статтями 173-2, 247, 252, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янськогопротягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Суддя А.Б. Ковальова-Писарева