Провадження № 2/742/1871/26 
Єдиний унікальний № 742/2215/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2026 року м. Прилуки 

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі головуючого судді Давидчука Д.П.,
за участю секретаря судового засідання Сумцової Т.В.,

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Давидчука Д.П., за участю секретаря судового засідання Сумцової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Прилуки в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
І. Суть справи.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади м. Прилуки в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно. 05 березня 2026 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Ігнатова Дмитра Євгенійовича із заявою про прийняття спадщини за законом, однак отримав відмову у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого законом. Причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, до закінчення шестимісячного строку безперервно проходив військову службу, пов`язану із захистом України, та брав участь у бойових діях, у зв`язку з чим не мав можливості прибути до м. Прилуки або в інший спосіб подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 
У зв`язку з поважністю причин пропуску строку позивач просить визначити йому додатковий строк тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини.
ІІ. Процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.05.2026 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.06.2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
ІІІ. Позиції сторін.
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч.1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. 
Відтак, суд 15.09.2026 перейшов до стадії ухвалення рішення. 
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видане відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 03.06.2025 року, актовий запис № 534 від 03.06.2025 року (а.с. 5). 
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 5 на звороті). 
05 березня 2026 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Ігнатова Дмитра Євгенійовича із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 . 
Однак листом № 105/01-16 від 05.03.2026 року позивачу було повідомлено, що ним пропущено встановлений законодавством 6-місячний строк для прийняття спадщини. У зв`язку з викладеним, на підставі статті 1272 Цивільного кодексу України у випадку пропуску строку з поважних причин йому рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини або встановлення факту прийняття спадщини (а.с. 6). 
Судом також установлено, що позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України та по день закінчення шестимісячного строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини проходив безперервно військову службу, пов`язану із захистом України, та брав участь у бойових діях, у зв`язку з чим об`єктивно не мав можливості своєчасно звернутися до нотаріуса (а.с. 13-22).
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Статтею 15ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частини перша та третя статті 1223 ЦК України).
За правилами частини першої статті 1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частина перша та друга статті 1269 ЦК України).
Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, в першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою (пункти 57, 58 постанови від 26 червня 2024 у справі № 686/5757/23).
За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України.
Обов`язок із доказування слід розуміти, як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування, і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 року у справі № 904/1017/20).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини, з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі №904/2104/19, провадження №12-57гс21).
VІ. Висновки суду.
Суд, застосовуючи наведені вище правові висновки та вирішуючи питання щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, виходить із того, що проходження позивачем безперервної військової служби у Збройних Силах України та участь у бойових діях із захисту України по день закінчення шестимісячного строку позбавляли його об`єктивної можливості своєчасно прибути та звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 
Суд вважає, що зазначені обставини є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які не залежали від волі позивача. 
Суд також враховує тривалу війну в Україні, яка призвела до значних ускладнень для громадян, зокрема перешкоджала доступу до інформації та здійсненню необхідних дій, її вплив на ментальний та психологічний стан, і вважає, що з урахуванням конкретних обставин справи надання додаткового строку для прийняття спадщини не є порушенням правової визначеності як елемента верховенства права та є законним втручанням в інтереси територіальної громади. 
Навпаки, надання додаткового строку спадкоємцю за законом в надскладних умовах, що склались в країні, забезпечить справедливий баланс між реальними інтересами позивача та публічними інтересами. 
Відмова у задоволенні позову призведе до несправедливого позбавлення позивача його спадкового майна та становитиме втручання у можливість вільно володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. 
Враховуючи все вищезазначене та керуючись принципами верховенства права, справедливості та розумності, суд задовольняє позовні вимоги.
VІІ. Розподіл судових витрат.
Судові витрати суд залишає за Позивачем.
Керуючись ст. 247,259,263-265,273, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до територіальної громади м. Прилуки в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини – задовольнити. 
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк тривалістю в два місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст судового рішення складено 15.09.2026

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК