Справа № 361/14435/25 
Провадження № 2/355/961/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2026 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» адвоката Усенка Михайла Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» адвокат Усенко М.І. з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 9732501 від 22 березня 2023 року в сумі 13282,50 гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», а також стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сплачений судовий збір в сумі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень.
Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що 22 березня 2023 року між фізичною особою-позичальником ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 9732501, згідно з умовами якого відповідач отримав 3300,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк, встановлений кредитним договором.
Як вказує позивач, кредитодавець умови кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в сумі, визначеній кредитним договором.
Відповідно до умов кредитного договору 26 липня 2023 року між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги 101-МЛ від 26 липня 2023 року.
Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги та згідно зі ст. 512 ЦК України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором № 9732501 від 22 березня 2023 року, що укладений між кредитодавцем та відповідачем.
Сума заборгованості відповідача становить 13282,50 гривень, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить – 3300.00 гривень; прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 9652,50 гривень; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 330,00 гривень.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».
Також 01 вересня 2026 року до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Усенка М.І., у якому він просив задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у повному обсязі. Вказав, що проти заочного розгляду справи не заперечує, а розгляд справи просить здійснювати за відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про час, місце розгляду справи на 27 травня 2026 року на 12 годину 45 хвилин, на 02 вересня 2026 року на 09 годину 00 хвилин, з відмітки на поштовому конверті зі зворотнім поштовим повідомленням з судовою повісткою про виклик до суду, копією ухвали про відкриття провадження у справі, що була надіслані на адресу місця проживання відповідача, зареєстровану у встановленому законом порядку, слід, що «адресат відсутній за вказаною адресою».
Крім того повідомлявся через веб-сайт Судової влади України на 11 серпня 2026 року на 11 годину 45 хвилин, 02 вересня 2026 року на 09 годину 00 хвилин. 
Причину неявки не повідомив, яку слід вважати неповажною. Відзиву стосовно заявлених позовних вимог надано не було.
Суд прийшов до такого висновку відповідно до п.п. 3, 4 ч.8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України слід, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Дослідивши матеріали справи у повному обсязі, суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав, а саме:
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
На підставі ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом досліджено матеріали справи у повному обсязі, а саме:
Копію договору про споживчий кредит № 9732501 від 22 березня 2023 року (індивідуальна частина) (далі – договір), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник), відповідно до п. 1.1. якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2 договору (кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.
Сума (загальний розмір) кредиту становить 3300,00 гривень. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 22 березня 2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. 1.3.1 пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 06 квітня 2023 року (рекомендована дата платежу). 1.3.2 Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 05 липня 2023 року (дата остаточного погашення заборгованості). (п.п. 1.2-1.3 договору)
Як встановлено п. 1.4 договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 06 квітня 2023 року (дата завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 05 липня 2023 року (останнього дня строку кредитування)
Відповідно до п. 1.5 договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 1072.50 гривень в грошовому виразі та 94,072.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування складають 9982,50 гривень в грошовому виразі та 1052.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 13282,50 гривень.
Підпунктом 1.5.1 п. 1.5 договору передбачено комісію за надання кредиту: 330,00 гривень, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 742,50 гривень, які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. 1.5.3 Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 8910,00 гривень, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. (п.п .1.52-1.5.3 п. 1.5 договору)
Означений договір підписаний 22 березня 2023 року позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором J33557. (а.с. 10-20)
Також відповідач ознайомився з додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 9732501 від 22 березня 2023 року – Графіком платежів за договором про споживчий кредит № 9732501 від 22 березня 2023 року (а.с. 21).
З копії паспорта споживчого кредиту № 9732501 (що є додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 9732501 від 22 березня 2023 року) слід, що відповідач був ознайомлений з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема, з основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацією щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, порядком повернення кредиту. (а.с. 22-23)
Крім того, як слід з копії Анкети-заяви на кредит № 9732501 від 22 березня 2023 року на сайті кредитодавця позичальник  ОСОБА_1 заповнив означену анкету, в якій вказав дані про себе, зокрема, паспортні дані, РНОКПП, адресу реєстрації та адресу проживання. (а.с. 25-26)
З копії платіжного доручення № 96336283 від 22 березня 2023 року слід, що платник ТОВ «Мілоан» перерахував отримувачу, яким є ОСОБА_1 (номер картки НОМЕР_1 ) грошові кошти у сумі 3300,00 гривень, призначення платежу: «кошти згідно договору № 9732501». (а.с. 27)
До позовної заяви долучено копію відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 9732501 позичальника ОСОБА_1 , що відображає інформацію, зокрема, щодо надання кредиту, нарахування комісії за оформлення кредиту, нарахування процентів за договором. (а.с. 28-29)
Відповідно до копії виписки з особового рахунку за кредитним договором № 9732501 від 22 березня 2023 року, ОСОБА_1 станом на 12 листопада 2025 року має заборгованість за означеним договором у розмірі 13282,50 гривень, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить – 3300,00 гривень; прострочена заборгованість за відсотками становить 9652,50 гривень; прострочена заборгованість за комісією - 330,00 гривень. (а.с. 30)
Як слід з копії договору про відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року, контрагентами якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (новий кредитор), на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). (а.с. 31-45)
Згідно з копією додаткової угоди № 1 від 04 лютого 2025 року до договору про відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (новий кредитор), сторони досягли взаємної згоди внести зміни в Додаток № 1 до договору – форму реєстру боржників та викласти його в наведеній в додатковій угоді редакції. (а.с. 46-47)
Відповідно до копії акту приймання-передачі Реєстру боржників від 26 липня 2023 року до договору про відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (новий кредитор) уклали цей акт про те, що згідно з вимогами п. 8.3 договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року, кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кредитора від 26 липня 2023 року, складений за формою згідно із додатком № 1 до договору. Загальна сума заборгованості (кредитного портфелю): 43 887 827,01 гривень. (а.с. 48)
Як слід з копії платіжної інструкції № 72130 від 26 липня 2023 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило на користь ТОВ «Мілоан» 1 213 581,70 гривень з призначенням платежу: плата за відступлення права вимоги згідно договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року. (а.с. 49)
Копію витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог 101-МЛ від 26 липня 2023 року (у новій редакції згідно додаткової угоди № 1 від 04 лютого 2025 року), датованого 10 вересня 2025 року, де під номером 1599 вказаний ОСОБА_1 , кредитний договір № 9732501 від 22 березня 2023 року, загальна сума заборгованості: 13282,50 гривень, з яких: залишок по тілу кредиту: 3300,00 гривень; залишок по відсотках: 9652,50 гривень; залишок по комісії: 330,00 гривень. (а.с. 50)
З копії претензії від 04 листопада 2025 року слід, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до ОСОБА_1 як новий кредитор за договором № 9732501 від 22 березня 2023 року з вимогою погасити заборгованість за вказаним вище договором у розмірі 13282,50 гривень. (а.с. 51)
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч. 1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі № 561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У суду не виникло сумніву про те, що первісний кредитор виконав вимоги закону, уклавши з відповідачем договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту. У свою чергу відповідач, використовуючи своє право згідно укладеного договору отримав кредитні кошти, які використовував на свій розсуд.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Зі ст. 514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України слід, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України слід, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За ч. 1 ст. 1048 ЦК України слід, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1052 ЦК України передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Як слід за ст. 1077 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За ст. 1078 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
За ст. 1082 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Отже, як було встановлено судом, відповідач уклав з первісним кредитором – Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» договір про споживчий кредит № 9732501 від 22 березня 2023 року, отримав кредитні кошти, однак своєчасно їх не повернув. Новий кредитор згідно договору про відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року набув право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача. Відповідач належним чином не виконав обов`язки за договором. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний також сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Крім того, стягненню з відповідача підлягає і передбачена підпунктом 1.5.1 п. 1.5 договору комісія за надання кредиту: 330,00 гривень, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відтак, позовні вимоги сторони позивача належить задовольнити.
Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.
Стороною позивача були надані: копія договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» (а.с. 57); копія акту № Д/10238 наданих послуг (правової (правничої) допомоги від 12 листопада 2025 року, згідно з яким адвокатське об`єднання «Апологет» в особі адвоката - керуючого партнера Усенка М.І. та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір про надання правової (правничої) допомоги, за яким виконавцем надано послуги щодо боржника ОСОБА_1 на суму, що складає 8000,00 гривень (а.с. 59); копія ордеру на надання правничої допомоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Каптал» адвокатом Усенком М.І. (а.с. 58); копія детального опису наданих послуг до Акту № Д/10238 від 12 листопада 2025 року за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, відповідно до якого АО «Апологет» було надано послуги у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9732501 від 22 березня 2023 року, боржник: ОСОБА_1 (а.с. 60)
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Сторона відповідача, отримавши позовну заяву та додатки до неї, не надала суду доказів щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу від сторони відповідача не надійшло. З таких підстав слід задовольнити вимоги сторони позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнутий зі сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 128, 141, 223, 229, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 6, 205, 207, 526, 625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1050, 1052, 1054, 1077,1078, 1082 ЦК України,-
ВИРІШИВ:
Позов представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» адвоката Усенка Михайла Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_3 , банк отримувач-АТ «Креді Агріколь Банк», місце реєстрації:79029 місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького №1,28 корпус,4-ий поверх) заборгованість за кредитним договором №9732501 від 22 березня 2023 року в сумі 13282 (тринадцять тисяч двісті вісімдесят дві) гривень (тринадцять тисяч двісті вісімдесят два) 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_3 , банк отримувач-АТ «Креді Агріколь Банк», місце реєстрації:79029 місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького №1,28 корпус,4-ий поверх) понесені витрати по сплаті судового збору під час подачі позовної заяви до суду у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_3 , банк отримувач-АТ «Креді Агріколь Банк», місце реєстрації:79029 місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького №1,28 корпус,4-ий поверх) понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 07 вересня 2026 року .

Суддя Баришівського
районного суду       С. І. Чехов