Справа № 569/12814/26

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

26 серпня 2026 року 
Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Головчак М.М., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Цісар І.В. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №660648 від 08.05.2026, гр. ОСОБА_1 21.01.2026 о 23:34 год. в м. Рівне, вул. Литовська, 117 керував транспортним засобом Мітсубісі, номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком №73 від 22.01.2026, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Цісар І.В. вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин описаних у протоколі про адміністративне правопорушення заперечила, підтримала подані письмові заперечення та просили закрити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Свідок ОСОБА_1 під час допиту пояснив суду, що 21.01.2026 року він керував транспортним засобом Мітсубісі, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку вул. Литовська, що знаходиться у м. Рівне.
Разом з ним у салоні автомобіля перебував ОСОБА_1 , стосовно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Повідомив, що саме він, а не ОСОБА_1 , керував транспортним засобом. Під час зупинки транспортного засобу працівники поліції перевіряли у нього та у ОСОБА_1 військово-облікові документи. В нього документи були в порядку, жодних зауважень або порушень з цього приводу до нього висловлено не було. Натомість у ОСОБА_1 виникли проблеми з військово-обліковими документами, у зв`язку з чим працівники поліції залишили останнього на місці для подальшого з`ясування обставин, а його відпустили.
Зазначив, що після цього він самостійно поїхав додому транспортним засобом Мітсубісі, номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 залишився на місці з працівниками поліції. Куди в подальшому було доставлено останнього та які дії щодо нього вчинялися, йому невідомо, оскільки він на місці події не залишався і в подальшому розвитку подій участі не брав.
Суд заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.
Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.
Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.
У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху такого засобу.
Необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доказуванню підлягає, серед іншого, не лише факт відмови особи від проходження медичного огляду, а так само факт керування особою транспортним засобом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапи
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
У розумінні ст. 251 КУпАП, відеозапис є доказом у справі про адміністративне правопорушення, він має бути повним, вичерпно інформативним, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини адміністративного правопорушення, детально відновити послідовність подій.
З оглянутого відеозапису з нагрудних камер та відеореєстратора працівників поліції, що долучені до матеріалів справи, та які відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, відомостей про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, немає.
Моменту переслідування працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 аж до зупинки транспортного засобу, на відеозаписі немає. 
При цьому, згідно відеозапису, з відеореєстратора патрульного автомобіля від 21.01.2026 тривалістю 1 хвилина, вбачається переслідування працівниками поліції транспортного засобу Мітсубісі, номерний знак НОМЕР_1 та його зупинку. Відеозапис закінчується відразу після зупинки транспортного засобу, тому ідентифікувати особу, яка керувала транспортним засобом неможливо.
Згідно пояснень свідка, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Мітсубісі, номерний знак НОМЕР_1 , а був пасажиром. Через проблему з військово-обліковими документами останнього залишили на місці зупинки, а свідка відпустили та в подальшому він самостійно поїхав додому транспортним засобом Мітсубісі, номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 залишився на місці з працівниками поліції. Які дії щодо останнього були проведені працівниками поліції, свідку невідомо, оскільки він на місці події не залишався і в подальшому розвитку подій участі не брав.
Судом також встановлено, що подія адміністративного правопорушення мала місце 21.01.2026 року, тоді як протокол про адміністративне правопорушення складено лише 08.05.2026 року, тобто зі значним розривом у часі. При цьому в матеріалах справи міститься відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, здійснений безпосередньо під час складення протоколу, з якого вбачається, що в процесі його оформлення ОСОБА_1 не повідомляв та жодним чином не підтверджував, що саме він керував транспортним засобом у момент зупинки. Наведене узгоджується з поясненнями свідка та спростовує факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .
При цьому, уповноваженими особами на складання протоколу не були здійсненні усі необхідні дії щодо збирання доказів з метою встановлення встановлення водія транспортного засобу Мітсубісі, номерний знак НОМЕР_1 у зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 660648 від 08.05.2026 час та місці.
За таких обставин, відомості зазначені в протоколі, про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 660648 від 08.05.2026 про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтвердження належними доказами, оскільки спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, поясненнями особи яка притягується до адміністративної відповідальності, долученими матеріалами справи.
Протокол про адміністративне правопорушення, який містить виклад обставин вчинення адміністративного правопорушення, сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є беззаперечним доказом вини особи.
В матеріалах справи немає доказів - відеофіксації чи пояснень свідків - які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 
Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».
У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. 
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Під юридичним складом адміністративного правопорушення розуміють передбачену нормами адміністративного права сукупність ознак, при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення.
Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, п ровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення;
Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, що відеозаписом не зафіксовано обставин які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, і як водій транспортного засобу, порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 23, 24, 27, 130, 247, 268, 283, 284, 285 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і скалду адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Головчак М.М.