справа № 165/1873/19 
провадження №1-кп/165/13/26  

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 , 
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , 
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 , 
захисника - ОСОБА_6 , 
спеціаліста – ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018030000000429 від 07.09.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Федорівка Гусятинського району Тернопільської області, громадянина України, українця, одруженого, директора Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Західноукраїнського національного університету, депутата Нововолинської міської ради проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч.3  ст. 368 КК України,
встановив:  
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, будучи службовою особою, та, згідно витягу з наказу №171-К/тр від 03.07.2015 призначеним з 03.07.2015 на посаду директора Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету, який знаходиться у державній власності, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, з метою особистого збагачення, у період з 05.09.2018 по 21.01.2019 просив надати та одержав для себе від ОСОБА_8 за безперешкодне встановлення та функціонування без укладання правовстановлюючих документів, кавового апарату, у приміщенні вищезгаданого, очолюваного ним навчального закладу, який розташований за адресою: Волинська область, м.Нововолинськ, Бульвар Шевченка,29 за таких обставин: 
Відповідно до Положення «Про Нововолинський навчально-науковий інститут економіки та менеджменту», затвердженого наказом ректора Тернопільського національного економічного університету №475, від 04.07.2018, ОСОБА_5 , як директор Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету, здійснює керівництво цим навчально-науковим інститутом та організовує усі види його робіт, тобто наділений організаційно - розпорядчими функціями ., у зв`язку з чим, є службовою особою. 
В серпні 2018 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету, що за адресою: Волинська область, м. Нововолинськ, бульвар Шевченка,29, звернувся до директора вказаного навчального закладу ОСОБА_5 з приводу можливості встановлення та функціонування у зазначеному приміщенні, очолюваного останнім, навчального закладу, кавового апарату. 
Під час вищевказаної розмови, у ОСОБА_5 виник умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , за надання дозволу на встановлення кавового апарату, у зв`язку з чим, він погодився надати останньому дозвіл на безперешкодне встановлення кавового апарату у зазначеному приміщенні, очолюваного ним, навчального закладу, який розташований у м. Нововолинську, на бульварі Шевченка,29. 
У подальшому, 05.09.2018, ОСОБА_5 , діючи умисно, з використанням наданої йому влади та службового становища, переслідуючи корисливу мету, та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи в приміщенні Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету, за адресою: Волинська область, м.Нововолинськ, бульвар Шевченка,29, поставив незаконну вимогу ОСОБА_8 надати йому неправомірну вигоду в сумі 20 відсотків від виторгу кавового апарату в місяць, що становить в середньому 2000 грн., за встановлення цього кавового апарату у приміщенні згаданого навчального закладу, очолюваного ОСОБА_5 , без укладення договору оренди чи інших правовстановлюючих документів. ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що іншим шляхом він не розмістить кавовий апарат, погодився на вимогу ОСОБА_5 . 
У подальшому, ОСОБА_8 , 13.10.2018, встановив кавовий апарат на першому поверсі приміщення Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету, за адресою: Волинська область, м. Нововолинськ, бульвар Шевченка,29. 
Далі, 13.11.2018, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на отримання неправомірної вигоди, о 13 год.40 хв., обіймаючи посаду директора, знаходячись поряд з очолюваним ним Нововолинським навчально-науковим інститутом економіки і менеджменту Тернопільського національного економічного університету, за адресою: Волинська область, м.Нововолинськ, бульвар Шевченка,29, діючи умисно, з використанням влади та службового становища, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного особистого збагачення, усвідомивши протиправність своїх дій, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 2000 грн. в якості неправомірної вигоди за встановлення кавового апарату у приміщенні згаданого навчального закладу, очолюваного ОСОБА_5 , без укладення договору оренди чи інших правовстановлюючих документів. 
У обвинуваченні також вказано, що ОСОБА_5 , будучи директором Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету, відчуваючи безкарність за попередньо отриману неправомірно вигоду, вирішив отримати таку вигоду повторно від ОСОБА_8 . 
Для цього, ОСОБА_5 , з використанням влади та службового становища, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи злочинність своїх дій, 13.12.2018, о 14 год.17 хв., перебуваючи поблизу входу у кафе «Околиця», що за адресою: м. Луцьк, вул. Рівненська, 154, одержав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 2000 грн. в якості неправомірної вигоди вже за безперешкодне функціонування раніше встановленого кавового апарату у приміщенні вищезгаданого навчального закладу очолюваного ОСОБА_5 за листопад 2018 року, без укладення договору оренди чи інших правовстановлюючих документів. 
Крім цього, ОСОБА_5 , 21.01.2019, о 12 год. 15 хв., знаходячись неподалік Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету за адресою: Волинська область, м. Нововолинськ, бульвар Шевченка, 29, діючи умисно, з використанням влади та службового становища, переслідуючи корисливу мету, та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи злочинність своїх дій, повторно отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 5000 грн., в якості неправомірної вигоди за подальше функціонування раніше встановленого кавового апарата у приміщенні вищезгаданого навчального закладу, очолюваного ОСОБА_5 , за грудень 2018 року та січень-лютий 2019 року, без укладення договору оренди та інших правовстановлюючих документів. 
Обвинувачений ОСОБА_5 в суді категорично заперечив вину у пред`явленому обвинуваченні, заявив про провокацію, у якій приймав участь колишній працівник правоохоронних органів на Метрополітені ОСОБА_8 , і яка була заздалегідь спланована діючим правоохоронцем ОСОБА_9 . Наголосив, що не вимагав у ОСОБА_8 коштів, про які йдеться у трьох епізодах обвинувачення. У матеріалах, отриманих в результаті НСРД, відсутні докази вимагання неправомірної вигоди у виді 20 відсотків від виторгу кавового апарату в місяць. Пояснив, що ОСОБА_8 сам звернувся до нього з пропозицією встановити кавовий апарат в приміщенні Нововолинського навчально-наукового інституту, на яку він йому порекомендував оформити всі дозволи і працювати. Отримав від ОСОБА_8 двічі по 2000 грн. за витрачений особистий час і пальне, а 5000 грн. 21.01.2019, взагалі не брав, наголошуючи, що це підтверджується відсутністю на змивах з його рук, нашарування хімічної речовини. Зазначив, що 5000 грн. були виявлені правоохоронцями у його барсетці, яка стояла в нього в кабінеті на столі, де проводяться наради. Не заперечив, що 13.11.2018 отримав від ОСОБА_8 2000 грн. в приміщенні Нововолинського навчально-наукового інституту, і 13.12.2018 2000 грн. у кафе «Околиця» на виїзді з Луцька, коли їхав в напрямку міста Рівне, але це кошти не за встановлення і функціонування кавового апарату без укладення правовстановлюючих документів, а за витрачений ним особистий час і пальне. Вважає себе невинуватим у пред`явленому обвинуваченні і просить постановити у справі виправдувальний вирок. 
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просив визнати отримані внаслідок провокації злочину докази, недопустимими і за пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_5 виправдати. 
Суд, перевіривши доводи сторони захисту і обвинувачення, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, достовірності і допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності для встановлення фактичних обставин, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 368 КК України.
Диспозицією ч.1 ст.368 КК України визначено кримінально караними прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
Як встановив суд, ОСОБА_5 згідно витягу з наказу №171-К/тр від 03.07.2015 призначений з 03.07.2015 на посаду директора Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету, який знаходиться у державній власності. 
Відповідно до Положення «Про Нововолинський навчально-науковий інститут економіки та менеджменту», затвердженого наказом ректора Тернопільського національного економічного університету №475, від 04.07.2018, ОСОБА_5 , як директор Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету, здійснює керівництво цим навчально-науковим інститутом та організовує усі види його робіт, тобто наділений організаційно - розпорядчими функціями ., у зв`язку з чим, є службовою особою. 
Щодо винуватості в одержанні неправомірної вигоди, суд встановив такі фактичні обставини.
07.09.2018 за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12018030000000429 за ч. 3 ст. 368 КК України за фактом вимагання у гр. А неправомірної вигоди особою, уповноваженою на виконання функцій держави за вчинення дій в межах її компетенції. 
29.03.2019 за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12018030000000400 за ч.1 ст.368 КК України, де вказано, що 13.11.2018, ОСОБА_5 о 13 год.40 хв., обіймаючи посаду директора Нововолинського навчально-наукового інституту економіки і менеджменту Тернопільського національного економічного університету, знаходячись в м.Нововолинськ, неподалік зазначеного навчального закладу за адресою: Волинська область, м.Нововолинськ, бульвар Шевченка,29, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх правові наслідки, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 2000 грн. в якості неправомірної вигоди, за безперешкодне функціонування без укладення правовстановлюючих документів кавового апарата. 
Постановою прокурора у кримінальному провадженні від 29.03.2018, матеріали кримінальних проваджень №12018030000000429 від 07.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та №12018030000000400 від 29.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, об`єднано в одне провадження, якому присвоєно № 12018030000000429. 
Підставами внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань став протокол заяви про вчинення кримінального правопорушення, яку 05.09.2018 у ОСОБА_8 відібрав начальник МРВ №3 УЗЕ у Волинській області Департаменту захисту економіки НПУ капітан поліції ОСОБА_9 , зі змісту якої вбачається, що 05.09.2018 у м. Нововолинську, директор Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету, депутат Нововолинської міської ради, ОСОБА_5 виставив вимогу ОСОБА_8 щодо надання йому щомісячної неправомірної вигоди в сумі 2000 грн. за безперешкодне встановлення та функціонування без укладення правовстановлюючих документів кавового апарату у приміщенні навчального закладу, розташованого у м. Нововолинську, по бульварі Шевченка,29. (а.с.104,т.2). Вказана заява Управлінням захисту економіки у Волинській області 06.09.2018 була скерована для прийняття рішення в межах ст.214 КПК України до слідчого управління ГУНП у Волинській області (а.с.103,т.2). 
Допитаний судом 08.02.2024, в режимі відео конференції з приміщення Оболонського районного суду м. Києва, свідок ОСОБА_8 , показав, що у 2018 році перший раз побував на Волині, відпочивав на озері ОСОБА_10 , потім поїхав до знайомого на ім`я ОСОБА_11 в місто Нововолинськ, і він сказав, що можна в Нововолинську поставити кавовий автомат. В середніх числах серпня 2018 року записався на прийом до директора інституту економіки та менеджменту ОСОБА_5 , зайшов до нього в кабінет, спілкувався безпосередньо з ним, з`ясував, чи можна поставити кавовий апарат, він був не проти і сказав, що давайте спробуєм. Приїдете пізніше, то розберемося з умовами і показав, куди саме в приміщенні інституту можна поставити кавовий апарат. В кінці серпня 2018 року привезли кавовий апарат, марки якого, він, ОСОБА_8 , не пам`ятає. Зазначив, що орендував його на якійсь фірмі. У вересні місяці 2018 року приїхав подивитися, як працює кавовий апарат, оскільки обслуговував його і ОСОБА_5 запропонував, щоб ОСОБА_8 кожен місяць давав йому 20 відсотків від виручки, то виходило по 2000 грн. Як ОСОБА_5 озвучив умову, то ОСОБА_8 звернувся із заявою в правоохоронні органи. Перший раз в листопаді передавав ОСОБА_5 2000 грн. в навчальному закладі. Другий раз в грудні в кафе «Околиця» на окраїні міста Луцька передав 2000 грн., а третій раз в кабінеті ОСОБА_5 у навчальному закладі. Отримані гроші ОСОБА_5 поклав у свою сумку. ОСОБА_5 не повідомляв, що буде класти отримані кошти на рахунок. Ніяких договорів оренди не було, все напряму. Зазначив, що в листопаді і в грудні 2018 року давав ОСОБА_5 по 2000 грн., а в січні 2019 року за два місяці відразу, це була остання проплата, про яку домовлялись раніше. Зазначив, що звертався в поліцію в м .Нововолинську. Коли передавав кошти, то діяв під контролем працівників правоохоронного органу. Кошти, які вручалися ОСОБА_5 , належали свідкові. ОСОБА_8 в суді повідомив, що працював в структурі МВС з 2004 по 2008 рік, міліція «Метрополітен», був в ТРО під м. Бровари, яку реформували. Зараз працює в охоронній фірмі. 
Свідок ОСОБА_8 підтвердив, що привезли кавовий апарат і поставили його в навчальному закладі в кінці серпня 2018 року, а коли у вересні місяці 2018 року приїхав, щоб подивитися, як працює кавовий апарат, то ОСОБА_5 запропонував, щоб ОСОБА_8 кожен місяць давав йому 20 відсотків від виручки.  
ОСОБА_5 не заперечує показань свідка ОСОБА_8 в частині отримання обвинуваченим грошей, зокрема двома траншами по 2000 грн. у листопаді та грудні 2018 року, однак пояснює, що це була плата за витрачений його особистий час і пальне. Щодо коштів, переданих ОСОБА_8 в січні місяці 2019 року, то стверджує, що особисто не отримував 5000 грн., які свідок поклав у його сумку, що знаходилася на столі у службовому кабінету директора навчального закладу. При цьому, наголошує, що на змивах з його рук, не виявлено залишків спеціальної хімічної речовини «Промінь». 
Факти отримання обвинуваченим неправомірної вигоди, незважаючи на заперечувальні твердження обвинуваченого, узгоджуються з письмовими доказами у справі, які безпосередньо досліджені судом.  
Протиправна діяльність ОСОБА_5 викрита в результаті негласних слідчих (розшукових) дій у виді аудіо - відеоконтролю особи, і контролю за вчиненням злочину.
Перелічені заходи є законними, відповідають вимогам статей 258, 260, 271 КПК України, проведені на підставі:
- ухвали слідчого судді Волинського апеляційного суду від 26.09.2018, про дозвіл на проведення у даному кримінальному провадженні НС(Р)Д щодо ОСОБА_5 (т.2 а.с. 108,109);
- ухвали слідчого судді Волинського апеляційного суду від 06.12.2018 про дозвіл на проведення у даному кримінальному провадженні НС(Р)Д щодо ОСОБА_5 (т.2 а.с.127,128); 
- постанови прокурора Волинської обласної прокуратури від 13.11.2018 про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту у період часу з 13.11.2018 по 13.12.2018 із залученням гр. ОСОБА_8 і використанням заздалегідь помічених грошових коштів в сумі 2000 грн., які будуть використовуватись в якості неправомірної вигоди із застосуванням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження відносно ОСОБА_5 (т.2 а.с. 111-113).
- постанови прокурора Волинської обласної прокуратури від 06.12.2018 про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту у період часу з 06.12.2018 по 06.01.2019 стосовно ОСОБА_5 , без його затримання, із залученням гр. ОСОБА_8 використавши при цьому справжні засоби, заздалегідь оглянуті, ідентифіковані за серіями, номіналам купюр, із їх втратою в сумі 2000 грн. (т.2,а.с.130-132); 
- постанови прокурора Волинської обласної прокуратури від 29.12.2018 про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту у період часу з 29.12.2018 по 29.01.2019 стосовно ОСОБА_5 з його затриманням, із залученням гр. ОСОБА_8 , використавши при цьому справжні засоби, заздалегідь оглянуті, ідентифіковані за серіями, номіналам купюр, оброблені спеціальною хімічною речовиною грошові кошти в сумі 6000 грн. із їх вилученням. (а.с.143-145,т.2). 
Результати НС(Р)Д щодо ОСОБА_5 задокументовані відповідно до вимог Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні від 16.11.2012, відображені у відповідних протоколах про результати проведення НС(Р)Д та зафіксовані на носіях: картах пам`яті і оптичних дисках.
В судовому засіданні досліджені відеозаписи і звукозаписи зафіксованих у протоколах подій, що є речовими доказами у справі, - зміст та суть розмов відповідають інформації, зазначеній у протоколах.
У протоколі за результатами проведення НС(Р)Д від 13.11.2018 зафіксована зустріч та розмова між ОСОБА_5 і ОСОБА_8 13.11.2018, зокрема о 13 год.39 хв. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 підходять до кавового автомату, що знаходиться в приміщенні Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту за адресою м. Нововолинськ, бульвар Шевченка,29. Під час розмови ОСОБА_8 , пропонує ОСОБА_5 підійти до кавового автомата, з`ясовує чи нормально працює кавовий автомат, і пропонує ОСОБА_5 відійти кудись, «бо люди дивляться, хто його знає…» каже, «за минулий місяць кажу не переживайте», на що ОСОБА_5 , відповідає, що все нормально. Зафіксовано, що о 13 год.40 хв. ОСОБА_8 дістає грошові кошти номіналом по п`ятсот гривень та передає їх правою рукою. ОСОБА_5 бере вказані гроші правою рукою. ОСОБА_8 повідомляє, що тут дві тисячі, все, як домовлялись. ОСОБА_5 відповідає «добре». Під час розмови ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 підходять до вхідних дверей інституту і ОСОБА_5 говорить «Я переживаю, бо минулого тижня на автостанції якийсь прикордонник був, дали йому 350 доларів якось неофіційно, СБУ то всьо маски шоу». ОСОБА_8 відповідає: «ну тож прикордонники це ж держслужбовці такі серйозні, а тож Польща». Дякує і каже «До побачення». (т.2, а.с.121-122). 
Протоколом про результати проведення аудіо – відео контролю особи від 02.01.2019, встановлено, що 13.12.2018 о 14 год. 12 хв. ОСОБА_8 їде до попередньо обумовленого місця зустрічі з ОСОБА_5 . О 14 год.15 хв. ОСОБА_8 біля кафе «Околиця», що знаходиться в м.Луцьк по вулиці Рівненська,154, зустрічається з ОСОБА_5 . ОСОБА_8 говорить, що спішив, хоче поговорити з ОСОБА_5 . Заходять в приміщення вказаного закладу, сідають за столик, ОСОБА_8 запитує у ОСОБА_5 чи нормально працює кавовий апарат. ОСОБА_5 відповідає, що нормально і каже, що переживає, чи ОСОБА_8 з того щось має, бо в навчальному закладі мало людей. О 14 год.17 хв. ОСОБА_8 дістає грошові кошти номіналом по п`ятсот гривень та передає їх правою рукою над столом. ОСОБА_5 бере вказані гроші правою рукою та тримає їх двома руками. ОСОБА_8 каже: «візьміть за листопад, там дві тисячі, Дивіться, що я ще хотів поговорити з Вами» ОСОБА_5 відповідає: «чекайте, давайте я віддам тисячу» і рахує вказані кошти. ОСОБА_8 відмовляється, і каже: «я хотів поговорити з Вами, я хотів слідуючу зустріч в числах других, третіх, четвертих січня зустрітися». Говорить, «я хочу зразу і наперед Вам дати». ОСОБА_5 відповідає «та ну шо Ви таке балакаєте, що Ви так переживаєте». ОСОБА_8 відповідає: «нє, ну Ви розумієте, щоб по два рази не їздити це без непотрібності. По закінченню зустрічі ОСОБА_8 дякує ОСОБА_5 , що почекав його, будучи в дорозі на Рівне, і домовляються до четвертого січня. (т.2, 137-139). 
З протоколу про результати проведення аудіо – відео контролю особи від 06.02.2019, встановлено, що 21.01.2019, о 11 год. 57 хв. ОСОБА_8 виходить із автомобіля та іде до Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту і о 11 год.58 хв. заходить в приміщення навчального закладу. З`ясовує, що ОСОБА_5 відсутній у приміщенні інституту, і телефонує до нього та повідомляє, що приїхав до навчального закладу. ОСОБА_5 відповідає, що вернеться до інституту і о 12 год.10 хв. підходить до ОСОБА_8 в коридорі приміщення та запрошує останнього до свого кабінету. В ході спілкування, ОСОБА_12 говорить : «То шо ми говорили тоді, я Вам казав, як домовлялися» О 12 год. 30 хв. ОСОБА_8 передав грошові кошти в руки ОСОБА_5 , і в цей час у ОСОБА_5 дзвонить телефон, він встає з крісла із вказаними грошовими коштами в руках. ОСОБА_8 говорить, що місяць на місяць не буває. ОСОБА_5 у відповідь « ОСОБА_13 ». Завершивши розмову по телефону, ОСОБА_5 запитує «Тут скільки є?» ОСОБА_8 відповідає: «Ну, за два місяці, як я говорив ОСОБА_14 » Далі, ОСОБА_5 дає лівою рукою зазначені грошові кошти для ОСОБА_8 і каже: «Тримайте, йдем в банкомат зараз і я поперекидаю». ОСОБА_8 грошей не бере, і відповідає: «нє,нє. Я щедра людина, як домовлявся так і зробив, шановний». ОСОБА_5 грошей не передає і дякує. Далі з`ясовують стосовно коректності роботи кавового автомата і виходять з кабінету. ОСОБА_5 говорить ОСОБА_8 : «то охранніку сказати, бо то у Ваших інтересах, щоб автомат нормально працював і щоб було все добре, щоб охраннік бачив чи є клієнти і щоб знав хто що робить». ОСОБА_8 відповідає: «Ну то ж охоронник должен в Вас же керуватися, я не знаю». (т.2, а.с.153-154). 
З відеозаписів вбачається, що ОСОБА_5 13.11.2018, 13.12.2018 отримав від ОСОБА_8 по 2000 грн. та 21.01.2019 – 5000 грн. неправомірної вигоди, за безперешкодне функціонування без укладення правовстановлюючих документів кавового апарата у приміщенні Нововолинського інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету. 
Незважаючи на необхідність укладення договору оренди з Тернопільським національним економічним університетом, структурним підрозділом якого є Нововолинський інститут економіки та менеджменту, ОСОБА_5 не звертався до уповноважених осіб університету, не повідомляв про встановлення і функціонування в приміщенні інституту кавового апарата, не перераховував отриманих від ОСОБА_8 коштів на рахунок юридичної особи, про що в судовому засіданні 22.05.2025 підтвердила допитана, як свідок сторони обвинувачення, головний бухгалтер Західноукраїнського (Тернопільського) національного економічного університету ОСОБА_15 . 
Відповідно до протоколів огляду та вручення грошових коштів від 13.11.2018, 13.12.2018 та протоколу огляду, ідентифікації та помічення грошових коштів від 21.01.2019, оперуповноваженим міжрайонного відділу №3 управління захисту економіки у Волинській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_16 , в приміщенні міжрайонного відділу, що знаходиться в м.Володимир-Волинський, вул. Ковельська, 10, оглянув грошові кошти 13.11.2018 в сумі 2000 грн., 13.12.2018 – в сумі 2000 грн., які для перевірки по заяві добровільно передав гр. ОСОБА_8 номіналом по 500 грн. з відповідними серіями та номерами. За допомогою фотокопіювальної техніки зроблено фото копії перелічених купюр і після їх огляду, ідентифікації, зазначені грошові кошти повернуто ОСОБА_8 для по подальшого використання їх під час проведення заходів з підтвердження фактичних даних про вимагання і одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5 (а.с.117-119, 133-135,т.2) Крім того, 21.01.2019, згідно протоколу, за участю понятих, оглянуто кошти в сумі 5000 грн., які для перевірки по заяві добровільно надав ОСОБА_8 , номіналом по 500 грн. в кількості 10 штук з відповідними серіями і номерами, за допомогою фотокопіювальної техніки зроблено їх фотокопії. У ході вказаної слідчої дії, вказані грошові кошти з обох боків оброблено спецхімпрепаратом «Промінь-1» і вручено десять купюр номіналом 500 грн. серії УИ 6657691, ВГ 4710011, БР 3279533, СЖ 8510495, ГН 2975591, СЗ 5636128, СЗ 8583822, ФГ 7045547, МА 7608869, ФБ 9667702, ОСОБА_8 для подальшого використання їх під час проведення заходів з підтвердження фактичних даних про вимагання та одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5 (а.с.146-150,т.2).
Згідно протоколу освідування особи від 21.01.2019, в присутності понятих, за добровільної згоди ОСОБА_5 , на другому поверсі приміщення Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту, Тернопільського національного економічного університету, за адресою: м. Нововолинськ, бульвар Шевченка,29, слідчим оглянуто праву та ліву руку ОСОБА_5 , на яких, при освічуванні спеціальним ультрафіолетовим ліхтарем внутрішньої та зовнішньої долонь обох рук, візуально виявлено світіння світло-зеленого кольору. Після цього, за допомогою марлевих тампонів, було знято змиви з внутрішньої сторони долонь правої та лівої руки ОСОБА_5 . Марлеві тампони вилучено та опечатано до пакету експертної служби відповідно за № 1551282 та 1551318. (а.с.157-158,т.2). 
В ході вказаної слідчої дії, яка проводилася 21.01.2019 з використанням відеокамери марки «Soni» із записом на флеш карту micro SD, на запитання слідчого, «Чи зустрічався ОСОБА_5 сьогодні із кимось та чи отримував він будь які грошові кошти за надання будь якої допомоги чи ще за вчинення ряду інших дій?» ОСОБА_5 повідомив, що в приміщенні Нововолинського інституту економіки та менеджменту, він зустрічався з візуально знайомим йому чоловіком ( прізвище та ім`я його не знає), який передав йому грошові кошти, скільки саме він не знає, за встановлення кавового апарату в приміщенні вищевказаного навчального закладу. 
Під час огляду 21.01.2019 місця події, яким є приміщення другого поверху Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту, Тернопільського національного економічного університету, за адресою: м. Нововолинськ, бульвар Шевченка,29, знаходився громадянин, який на прохання слідчого назвав своє прізвище, ім`я по батькові, а саме: ОСОБА_5 і повідомив, що є директором Нововолинського інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету. На запитання слідчого, ОСОБА_5 повідомив, що він сьогодні зустрічався з візуально знайомим йому чоловіком ( прізвище та ім`я його не знає), який передав йому грошові кошти, скільки саме він не знає, за встановлення кавового апарату в приміщенні вищевказаного навчального закладу та вказані кошти поклав до своєї сумочки, яку добровільно положив на підлогу. Працівник УЗЕ у Волинській області, відчинивши один із її відділів, виявив там грошові кошти в сумі 5000 грн., 10 купюр номіналом по 500 грн. серії УИ 6657691, ВГ 4710011, БР 3279533, СЖ 8510495, ГН 2975591, СЗ 5636128, СЗ 8583822, ФГ 7045547, МА 7608869, ФБ 9667702. При освічуванні цих коштів, ультрафіолетовим ліхтарем, на усіх купюрах наявне світіння світло зеленого кольору. Купюри коштів, які ОСОБА_5 поклав до своєї сумочки, співпали з тими, які зазначені у протоколі вручення грошових коштів. Дані грошові кошти в сумі 5000 грн. були поміщені до пакету експертної служби №1551358. Також, при освічуванні всередині відділу сумочки, де знаходились грошові кошти, було виявлено світіння світло-зеленого кольору. Вказану сумочку було поміщено до пакету експертної служби №0242188. 
Під час огляду місця події у ОСОБА_5 було вилучено мобільний телефон «Айфон 10», імеі: НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , який було поміщено до пакету експертної служби №1551359. 
Під час проведення огляду місця події проводилася відео зйомка відеокамерою «Sony» та освічування спеціальним ліхтарем. Протокол огляду місця події, без зауважень та доповнень, підписаний учасниками слідчої дії, в тому числі ОСОБА_5 (а.с.159-161, т.2). 
Протоколом огляду місця події від 21.01.2019, яким є коридор першого поверху Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету що проведений в присутності понятих, за участю користувача приміщення, встановлено, що в коридорі стоїть кавовий апарат марки «Saeko» чорного кольору, підключений до електромережі. Вказаний кавовий апарат за фотографований (фото таблиця до проведення огляду місця події) – фото №1, де зображений кавовий апарат марки «Saeko» чорного кольору, який підключений до електромережі, вилучений під час огляду місця події, а саме на першому поверсі коридору приміщення Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету за адресою: Волинська область, м.Нововолинськ, бульвар Шевченка,29 (а.с.162-164, т.2).
Постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області від 22.01.2019, вилучений під час огляду місця події кавовий апарат марки «Saeko» чорного кольору, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №12018030000000429 від 07.09.2018 та залишений на зберігання в приміщенні Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету (а.с.165,т.2).
Постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області від 22.01.2019, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №12018030000000429 від 07.09.2018 та приєднано до матеріалів провадження: грошові кошти в сумі 5000 грн., 10 купюр номіналом по 500 грн. серії УИ 6657691, ВГ 4710011, БР 3279533, СЖ 8510495, ГН 2975591, СЗ 5636128, СЗ 8583822, ФГ 7045547, МА 7608869, ФБ 9667702; сумку, в якій було виявлено грошові кошти та мобільний телефон «Айфон 10», імеі: НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 . Вказані речові докази залишені на зберіганні в СУ ГУНП у Волинській області. (а.с.166,т.2). 
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.01.2019, на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №12018030000000429 від 07.09.2018: грошові кошти в сумі 5000 грн., 10 купюр номіналом по 500 грн. серії УИ 6657691, ВГ 4710011, БР 3279533, СЖ 8510495, ГН 2975591, СЗ 5636128, СЗ 8583822, ФГ 7045547, МА 7608869, ФБ 9667702; сумку, в якій було виявлено грошові кошти та мобільний телефон «Айфон 10», імеі: НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , накладено арешт (а.с.170-171.т.2).
Протоколом огляду від 06.03.2019, оглянуто та зафотографовано, вилучений під час огляду місця події у ОСОБА_5 мобільний телефон «Айфон 10», імеі: НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 (а.с.142-143,т.2). 
Згідно висновку експертизи спеціальних хімічних речовин від 22.03.2019,№145, на фрагментах марлевої тканини зі змивами з правої і лівої руки ОСОБА_5 , не виявлено нашарувань спеціальної хімічної речовини. На грошових коштах в сумі 5000 грн. купюрами номіналом по 500 грн. з серійними номерами: УИ 6657691, ВГ 4710011, БР 3279533, СЖ 8510495, ГН 2975591, СЗ 5636128, СЗ 8583822, ФГ 7045547, МА 7608869, ФБ 9667702, на внутрішній поверхні кишені сумочки чорного кольору, на фрагменті марлевої тканини зі зразком спеціальної хімічної речовини «Промінь-1», виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини. Спеціальні хімічні речовини на грошових коштах в сумі 5000 грн., купюрами номіналом по 500 грн., з серійними номерами УИ 6657691, ВГ 4710011, БР 3279533, СЖ 8510495, ГН 2975591, СЗ 5636128, СЗ 8583822, ФГ 7045547, МА 7608869, ФБ 9667702, на внутрішній поверхні кишені сумочки чорного кольору, мають спільну родову належність з представленою на дослідження спеціальною хімічною речовиною «Промінь-1», нанесеною на фрагмент марлевої тканини. (а.с.181-187,т.2). 
Протоколом огляду від 12.04.2019, оглянуто спеціальний пакет експертної служби МВС України №4089581, в якому міститься пояснювальний напис та підпис експерта. У пакеті №4089581, цілісність якого не порушена, містяться грошові кошти у сумі 5000 грн., а саме: десять купюр по 500 грн., з наступними номерами: УИ 6657691, ВГ 4710011, БР 3279533, СЖ 8510495, ГН 2975591, СЗ 5636128, СЗ 8583822, ФГ 7045547, МА 7608869, ФБ 9667702, Також у зазначеному пакеті знаходяться марлеві тампони (змиви з рук ОСОБА_5 ), контрольний зразок препарату «Промінь-1», сумочка чорного кольору. (а.с.189-190,т.2). 
Постановою від 21.05.2019, грошові кошти у сумі 5000 грн., а саме: десять купюр по 500 грн., з наступними номерами: УИ 6657691, ВГ 4710011, БР 3279533, СЖ 8510495, ГН 2975591, СЗ 5636128, СЗ 8583822, ФГ 7045547, МА 7608869, ФБ 9667702, марлеві тампони (змиви з рук ОСОБА_5 ), контрольний зразок препарату «Промінь-1», сумочка чорного кольору, що належить ОСОБА_17 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №12018030000000429 від 07.09.2018 та передано на зберігання в СУ ГУНП у Волинській області (а.с.191,т.2)
Речові докази, а саме, вилучений під час огляду місця події 21.01.2019 у ОСОБА_5 мобільний телефон «Айфон 10», імеі: НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , який поміщено у спец пакет №7073681, постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області від 21.05.2019, передано на зберігання в камеру схову ГУНП у Волинській області (а.с.192, т.2). 
Наведені та проаналізовані докази у своїй сукупності та взаємозв`язку свідчать, що обвинувачений ОСОБА_5 , в силу займаної посади директора інституту, мав фактичну можливість дозволити розміщення кавового апарату, забезпечити доступ ОСОБА_8 до приміщення вказаного навчального закладу, не перешкоджати його роботі і саме за ці дії, які були обговорені при першій зустрічі з ОСОБА_8 , що була ініційована останнім, який мав незаконний інтерес, зокрема: встановити кавовий апарат без укладення договору оренди, інших правовстановлюючих документів, ОСОБА_5 13.11.2018, 13.12.2018 та 21.01.2019, в три прийоми, отримав неправомірну вигоду. 
Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів сторони обвинувачення, а саме: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.09.2018, витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №12018030000000429 від 07.09.2018, клопотання про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 21.09.2018 №1112т/24/7-2018, клопотання про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 06.12.2018 №1855т/24/7-2018, постанови проведення контролю за вчиненням злочину від 13.11.2018, постанови проведення контролю за вчиненням злочину від 06.12.2018, постанови проведення контролю за вчиненням злочину від 29.12.2018, протоколу про результати проведення аудіо-відео контролю №2066нт/39/102-2018 від 20.11.2018, протоколу про результати проведення аудіо-відео контролю №3нт/39/102-2019 від 02.01.2019, протоколу про результати проведення аудіо-відео контролю №211нт/39/102-2019 від 06.02.2019, протоколу про результати контролю за вчиненням злочину №2067нт/39/102-2018 від 20.11.2018, протоколу про результати контролю за вчиненням злочину №2нт/39/102/2019 від 02.01.2019, протоколу про результати контролю за вчиненням злочину №282нт/39/102/19 від 06.02.2019,висновку експерта (експертизи хімічних речовин) №145 від 22.03.2019, протоколів огляду, ідентифікації та помічення грошових коштів від 13.11.2018, 13.12.2018, 21.01.2019, протоколу огляду місця події від 21.01.2019 (а.с.95-97, а.с.98-100), протоколу освідування особи від 21.01.2019 (а.с.93-94), з мотивів, наведених у поданих суду захисником письмових клопотаннях (а.с.16-19,90-105,т.3), з огляду на таке. 
Порядок ведення єдиного обліку органами Національної поліції України, заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, станом на вересень 2018 року, встановлювала Інструкція про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 (далі Інструкція). Згідно п.6 розділу 11 Інструкції, заяви і повідомлення фізичних або юридичних осіб про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію, можуть бути усними і письмовими. Усні заяви про вчинене кримінальне правопорушення, заносяться до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, форма якого наведена в додатку 3 до цієї Інструкції, який підписують заявник та посадова особа, яка прийняла заяву. Особа, яка подала заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення,під підпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, передбачену ст.383 КК України, крім випадків надходження заяви або повідомлення поштою чи зв`язком іншого виду. 
Судом встановлено, що у протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), 05.09.2018, занесена заява ОСОБА_8 , з викладом дати, часу, місця, обставин вчинення кримінального правопорушення. На протоколі міститься відтиск штампу реєстрації протоколу прийняття заяви 05.09.2018 р., підпис заявника ОСОБА_8 з рукописним текстом: «заява записана вірно». Заявник також попереджений про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України. 
06.09.2018 т.в.о. начальника Управління захисту економіки у Волинській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України матеріали заяви по факту вимагання неправомірної вигоди направлено заступнику начальника ГУНП, начальнику слідчого управління для прийняття рішення, згідно ст.214 КПК України. 
07.09.2018 за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12018030000000429 за ч. 3 ст. 368 КК України за фактом вимагання у гр. ОСОБА_18 неправомірної вигоди особою, уповноваженою на виконання функцій держави за вчинення дій в межах її компетенції.
Порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі Реєстру) станом на вересень 2018 року, визначений Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим Наказом Генерального прокурора України №139 від 06.04.2016. 
У конкретному випадку, з метою перевірки отриманого повідомлення про злочин, який, згідно з приміткою до ст. 45 КК України, є корупційним правопорушенням, до ЄРДР внесено лише загальні дані щодо суті правопорушення без ідентифікації заявника за фактом вимагання неправомірної вимоги та попередньою правовою кваліфікацією злочину-ч.3 ст.368 КК України. 
Викладені у повідомленні про корупційний злочин обставини підлягають перевірці, у тому числі, шляхом проведення НСРД, розпочати яку можливо лише після внесення відомостей до ЄРДР. Виконання таких дій охоплюється закріпленим у ст.25 КПК процесуальним обов`язком слідчого, прокурора у межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування і вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. 
Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо провокації злочину та штучне створення підстав для отримання дозволу на проведення НСРД, через правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 КК України, що є тяжким злочином, з таких мотивів. 
Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд охоплює заборону використання для доведення винуватості особи доказів отриманих внаслідок провокації злочину.
Конвенційні гарантії закріплені в ст. 62 Конституції України, ч.1 ст.87 КПК України, які передбачають, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.
Визначення провокації наведене у п.55 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Раманаускас проти Литви» (Ramanauskas v. Lithuania) №74420/01 від 05.02.2008.
Провокація злочину по суті має місце, коли співробітники правоохоронних органів не обмежуються переважно пасивним встановленням обставин можливого вчинення особою злочину з метою збору відповідних доказів і, за наявності на те підстав, притягнення її до відповідальності, а підбурюють цю особу до вчинення злочину.
Подібні дії співробітників поліції і використання їх результатів в кримінальному процесі призводять до того, що непоправно підривається принцип справедливості судового розгляду. Усе кримінальне переслідування в такому випадку є логічним продовженням провокації, підбурювання з боку співробітників правоохоронних органів, оскільки за відсутності провокації, не було б і кримінального переслідування. Ситуація, коли особа підштовхується представниками держави, покликаними не допускати вчинення злочинів, до скоєння злочину, а потім притягується до кримінальної відповідальності за це, не відповідає справедливому судовому розгляду.
Для встановлення факту провокації злочину визначальним є з`ясування питань: чи був би взагалі вчинений злочин, якби не втручання правоохоронців, чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад ініціатива в контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування; чи було би скоєно злочин без втручання правоохоронних органів; чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особу було втягнуто у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.
Вказані вимоги узгоджуються з практикою ЄСПЛ у справах «Барк Хун проти Туреччини» №17570/04 від 15.12.2009, «Сепіл проти Туреччини» №17711/07 від 12.11.2013.
Сторона захисту аргументує заяву про провокацію злочину тим, що правоохоронні органи самостійно змоделювали усю операцію, використовуючи ОСОБА_8 , який в минулому був працівником правоохоронних органів, зокрема співробітником міліції на Метрополітені. 
Свідок ОСОБА_8 під час допиту у суді не заперечував, що працював в структурі МВС з 2004 по 2008 рік, міліція «Метрополітен». Підтвердив, що у вересні 2018 року був заявником у цьому кримінальному провадженні.
ЄСПЛ у справах «Чохонелідзе проти Грузії (Tchokhonelidze v. Georgia)» №31536/07 від 28.06.2018, «Мілініне проти Литви (Milinienл v. Lithuania)» №74355/01 від 24.06.2008 погоджується з використанням агентів під прикриттям як законного методу розслідування для боротьби з тяжкими злочинами та вимагає при цьому дотримання чітких, адекватних та достатніх процедурних гарантій, які відмежовують допустиму поведінку правоохоронних органів від провокації.
Суд встановив, що кримінальне провадження розпочате 07.09.2018 за ч. 3 ст. 368 КК України за заявою ОСОБА_8 про вимагання ОСОБА_5 неправомірної вигоди за безперешкодне встановлення та функціонування без укладання правовстановлюючих документів, кавового апарату, у приміщенні очолюваного останнім навчального закладу. 
Тобто, первинним джерелом об`єктивних даних щодо протиправних дій обвинуваченого був ОСОБА_8 , який повідомив про це правоохоронний орган. Таке повідомлення містило конкретні фактичні дані, підлягало перевірці.
Будь-яких даних про те, що ОСОБА_8 заінтересований у даній справі чи керувався прихованими мотивами, матеріали справи не містять та вказують на те, що ОСОБА_8 почав співпрацювати з правоохоронним органом вже після того, як між ним та обвинуваченим була досягнута згода щодо надання неправомірної вигоди за встановлення та безперешкодне функціонування без укладення правовстановлюючих документів, кавового апарату у приміщенні навчального закладу. 
Після звернення ОСОБА_8 до правоохоронних органів щодо неправомірних дій обвинуваченого, зустрічі між ними відбувалися під контролем правоохоронних органів. Негласні слідчі (розшукові) дії відносно ОСОБА_5 санкціоновані Волинським апеляційним судом.
Досліджені в судовому засіданні докази, в тому числі й передбачені в п. 1 ч. 2 ст. 99 КПК України, не дають підстав стверджувати, що ОСОБА_8 провокував обвинуваченого на вчинення злочину, а вказують, що ОСОБА_5 активно спілкувалася із ОСОБА_8 з приводу встановлення та безперешкодного функціонування в приміщенні навчального закладу кавового апарату без укладення правовстановлюючих документів, зокрема договору оренди, був зацікавлений в отриманні за це грошей. Хоча, як встановлено судом, ініціатива першої і подальших зустрічей виходила виключно від ОСОБА_8 , проте такі зустрічі і подальше отримання грошей були можливими лише за згодою ОСОБА_5 . 
Як встановлено судом, 13.11.2018 та 13.12. 2018 ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 кошти, суму яких при першій зустрічі, визначив саме ОСОБА_8 , а не обвинувачений. Під час зустрічі в кафе «Оболонь», що на виїзді з м.Луцька в напрямку м.Рівне, ОСОБА_8 за столом передає обвинуваченому обумовлену раніше щомісячну суму 2000 грн., з яких, ОСОБА_5 намагається повернути частину в сумі 1000 грн., на що ОСОБА_8 не погоджується, і отримані кошти в сумі 2000 грн. залишаються в розпорядженні обвинуваченого. Стосовно вручення 21.01.2019 коштів в розмірі 5000 грн., то судом встановлено, що ОСОБА_8 пояснює ОСОБА_5 , що це сума за два місяці безперешкодного функціонування раніше встановленого у приміщенні навчального закладу без укладення договору оренди, кавового апарата, тобто за січень та лютий 2019 року, повідомляючи, що у цей період він, ОСОБА_8 буде у від`їзді. 
Вказані фактичні обставини, досліджені судом, свідчать про наявність попередньої домовленості між цими особами стосовно щомісячної суми коштів та підстав для їх вручення. 
Та обставина, що ОСОБА_8 в минулому був працівником міліції на Метрополітені, не може автоматично свідчити про провокацію правоохоронними органами ОСОБА_5 . 
Крім того, у цьому провадженні обвинувачений заперечує факт вчинення кримінального правопорушення, при цьому вказує на те, що двічі отримував від ОСОБА_8 гроші по 2000 грн., а саме 13.11.2018 та 13.12.2018, як плату за витрачений особистий час та пальне. 
ЄСПЛ у справі «Берлізев проти України» від 08.07.2021 визнав непослідовними заперечення заявником вчинення злочину та одночасне висунення ним скарг, що його спровокували. Захист від провокації обов`язково передбачає, що обвинувачений визнає вчинення інкримінованого йому діяння, але стверджує, що воно було наслідком незаконного підбурювання з боку працівників поліції. 
Щодо тверджень сторони захисту про штучне створення стороною обвинувачення умов для отримання дозволу на проведення НСРД, то слід зазначити, що перекваліфікація дій з тяжкого злочину на злочин невеликої тяжкості не свідчить про незаконність проведення НСРД (ВС ККС справа №607/15414/17 від 01.04.2020). 
Ураховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення заяви сторони захисту і виправдання обвинуваченого. 
Що стосується доводів сторони захисту про недопустимість, як доказів клопотань про проведення негласної (розшукової) слідчої дії, постанов про проведення контролю за вчиненням злочину, протоколів про результати проведення аудіо-відео контролю за вчиненням злочину, висновку експерта, протоколів огляду, ідентифікації та помічення грошових коштів, протоколу огляду місця події та протоколу освідування особи, то суд, враховуючи вищенаведене, вважає їх безпідставними. 
Зазначення у клопотаннях слідчого про проведення НС(Р)Д, постановах прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину прізвища заявника ОСОБА_19 , замість ОСОБА_20 , автоматично не тягне за собою визнання доказів недопустимими, оскільки не свідчить про отримання таких з порушенням встановленої процедури, а допитаний в суді свідок ОСОБА_8 підтвердив, що саме він звертався до правоохоронних органів з усним повідомленням щодо протиправної діяльності ОСОБА_5 , особисто приймав участь у НСРД, які проводились під контролем за вчиненням злочину із залученням ОСОБА_8 , сумнівів в особі якого, як в учасників судового розгляду, так і в суду, не виникло. 
Стосовно складання протоколів про результати проведення аудіо-відео контролю за вчиненням злочину №2066нт/39/102-2018 від 20.11.2018, №3нт/39/102-2019 від 02.01.2019 та №211нт/39/102-2019 від 06.02.2019 оперуповноваженим міськрайонного відділу №3 УЗЕ у Волинській області ДЗЕ НП, то слід зазначити, що відповідно до положень п.3 ч.2 ст.40 КПК, слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, відповідним оперативним підрозділам. Частина 6 ст.246 КПК України, прямо передбачає, що проводити негласні слідчі дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування або за його дорученням – уповноважені оперативні підрозділи Національної поліції, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, органів Державного бюро розслідувань, органів Бюро економічної безпеки України, органів, установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, органів Державної прикордонної служби України. За рішенням слідчого чи прокурора до проведення негласних (розшукових) дій можуть залучатися також інші особи. Вказана норма обумовлена тим, що для проведення більшості негласних (розшукових) дій слідчий, прокурор не може провести їх без спеціальних ресурсів та вмінь співробітників оперативних підрозділів. 
Отже, саме слідчий чи прокурор приймає рішення про залучення до проведення НСРД уповноваженого оперативного підрозділу, з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. 
Постановами прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 06.12.2018, 02.01.2019, проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту доручено працівникам відділу УЗЕ у Волинській області ДЗЕ НПУ. 
Пунктами 4.1, 4.5 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України. Адміністрації державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16.11.2012 №114/1042/516/1199/936/1687/5, визначено, що протокол про хід і результати проведеної НСРД (або її етапів) складається слідчим, якщо вона проводиться за його безпосередньою участю, у всіх інших випадках – уповноваженим працівником оперативного підрозділу, і повинен відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження. 
З наведених правових підстав, уповноваженим працівником оперативного підрозділу, складено протоколи огляду, ідентифікації та помічення грошових коштів, які, кожен зокрема, відповідають загальним правилам фіксації кримінального провадження, а відтак в силу ст.86 КПК України, є допустимими доказами. 
Щодо тверджень сторони захисту про недопустимість доказів в зв`язку із не проведенням у кримінальному провадженні технічної експертизи грошових купюр на предмет їх ідентичності банкнотам НБУ, то слід зазначити, що використані під час НСРД у кримінальному провадженні грошові купюри є засобами в розумінні ст.237 КПК України, експертне дослідження яких, не передбачено процесуальним законом. 
Суд не погоджується з доводами сторони захисту щодо недопустимості, як доказу у кримінальному провадженні, висновку експерта, який виконаний Експертною службою МВС, що на думку захисника, є порушенням вимог ч.2 ст.69 КПК України (службова залежність експерта від сторони кримінального провадження). 
Відповідно до п.п.1, п.3 Положення про Експертну службу Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом МВС України 03.11.2015, №1343 (у редакції наказу МВС від 22.12.2021, №972), завданнями Експертної служби є забезпечення органів досудового розслідування, судових органів, інших державних органів, а також юридичних і фізичних осіб незалежною, кваліфікованою та об`єктивною експертизою. 
Експертиза спеціальних хімічних речовин у кримінальному провадженні проводилась судовим експертом Волинського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_21 , на виконання ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.03.2019. Експерт попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.384,385 КК України. Жодних відомостей про службову чи іншу залежність експерта від сторони кримінального провадження, захисник не надав, з клопотанням про виклик експерта для роз`яснення його висновку в судовому засіданні, призначення додаткової чи повторної експертизи, до суду не звертався. 
За наведених обставин, підстави для визнання висновку хімічної експертизи №145 від 22.03.2019, що досліджений судом, недопустимим доказом, з мотивів сторони захисту, відсутні. 
Стосовно доводів захисника на підтримання клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 21.01.2019 з мотивів проведення такої слідчої дії без дотримання вимог ст.233,234 КПК України, суд вважає за необхідне вказати на таке. 
З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий, прокурор проводять таку слідчу дію, як огляд місцевості, приміщення, речей та документів. 
За змістом ст.223,237 КПК України, огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Чинний КПК України надає можливість виділити такі види огляду: 1) огляд місцевості; 2)огляд приміщень; 3)огляд речей; 4) огляд трупа; 5)огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Схожість обшуку та огляду обумовлюється спільністю завдань цих слідчих (розшукових) дій – пошук і виявлення об`єктів, які мають значення доказу у кримінальному провадженні. Разом з тим, обшук, на відміну від огляду, має примусовий характер, який проявляється в тому, що обстеження житла чи іншого володіння особи, а також особистий обшук, можуть проводитися без згоди обшукуваної особи, всупереч її волі, з втручанням в сферу її інтересів. Форма фіксації для слідчих (розшукових) дій однакова – це складання відповідного протоколу, до якого в разі необхідності, заносяться заяви, зауваження, заперечення осіб, у присутності яких відбувалися дії. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням, залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко чи відеозапис, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Так само, як і під час проведення обшуку, слідчий, прокурор, має право заборонити будь-якій особі залишати місце огляду до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню огляду. 
Як вбачається з дослідженого в суді протоколу огляду місця події від 21.01.2019, об`єктом огляду є приміщення другого поверху Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету. Під час огляду був присутній директор інституту економіки і менеджменту ОСОБА_5 , який не висловив заперечень щодо огляду приміщення, що проводився за участі двох понятих. Хід вказаної слідчої дії зафіксовано відеокамерою, також застосовувався спеціальний ультрафіолетовий ліхтар. Під час огляду місця події було вилучено та оглянуто сумочку, яку на підлогу поставив ОСОБА_5 , а також наявні у ній кошти, в сумі 5000 грн., купюри яких співпали з тими, які зазначені у протоколі огляду, ідентифікації та помічення грошових коштів від 21.01.2019 (а.с.146,т.2). При освічуванні цих коштів і відділів сумочки, ультрафіолетовим ліхтарем, на усіх купюрах та внутрішній частині сумочки, наявне світіння світло-зеленого кольору. Суд звертає увагу, що банкноти, зазначені у протоколі огляду, ідентифікації та помічення, мають номінал 500 грн. в кількості 10 штук, всього 5000 грн., а тому зазначення у постанові прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 29.12.2018 грошових коштів в сумі 6000 грн., на думку суду, не може слугувати правовою підставою для визнання доказу недопустимим. Наведене також спростовує показання обвинуваченого щодо необізнаності передачі йому грошових коштів ОСОБА_20 21.01.2019 в сумі 5000 грн., в тому числі, з мотивів не підтвердження висновком хімічної експертизи наявності на змивах з рук обвинуваченого, залишків хімічної речовини. 
Об`єктом огляду місця події 21.01.2019 було і приміщення першого поверху Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету, де у коридорі стоїть кавовий апарат марки «Saeco», який підключений до електромережі. Під час огляду, вказаний кавовий апарат зафотографовано і фототаблиці, на яких зафіксовано два зображення вказаного кавового апарату, є додатком №1 до протоколу огляду місця події від 21.01.2019. 
Постановою слідчого від 22.01.2019, кавовий апарат марки «Saeco» визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та залишений на зберігання в приміщенні Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету за адресою: бульвар Шевченка,29, в м.Нововолинськ, Волинської області. (а.с.165,т.2, а.с.186,т.3).
Щодо правомірності освідування особи   ОСОБА_5 , про що складено протокол від 21.01.2019, який сторона захисту, вважає недопустимим доказом, вказуючи, що мало місце фактичне затримання особи, з моменту якого, обвинуваченому не було забезпечено участь захисника, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке. 
Відповідно до ст.241 КПК України, перед початком освідування особі, яка підлягає освідуванню, пред`являється постанова прокурора. Після цього особі пропонується добровільно пройти освідування, а в разі її відмови, освідування проводиться примусово. Як вбачається з протоколу освідування від 21.01.2019, перед початком, слідчий пред`явив ОСОБА_5 постанову прокурора від 03.01.2019 про проведення освідування та запропонував пройти освідування добровільно, на що останній погодився. Слід звернути увагу, що сторона захисту, не клопотала перед судом щодо надання прокурором вказаної постанови до матеріалів, які досліджувались в судовому засіданні. В ході перегляду судом технічних носіїв, на яких було зафіксовано освідування ОСОБА_5 , встановлено, що останній добровільно пройшов освідування, а будь який примус до нього з боку працівників правоохоронного органу, не застосовувався. Крім того, до протоколу освідування, після ознайомлення з його змістом, від учасників, в тому числі від ОСОБА_5 , зауважень та доповнень, не надійшло. 
З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про порушення права на захист особи обвинуваченого. 
Безпідставними, на думку суду, є доводи захисника на підтримання клопотання про визнання протоколів НСРД у провадженні, недопустимими доказами, щодо відсутності у вказаних процесуальних документах відомостей про вручення ОСОБА_8 та повернення ним уповноваженим особам, технічних засобів фіксації. 
Суд, на спростування доводів захисника, зазначає, що особливістю протоколів НСРД, в тому числі протоколів за результатами проведення аудіо-та відео контролю особи є те, що вони відображають зміст аудіо та відео інформації, отриманої з безпосереднім використанням спеціальних технічних засобів з фіксацією на відповідні носії інформації. 
Також, згідно з ч.1 ст.246, ст..245 КК України, відомості про факт та методи проведення негласних слідчих (розшукових) дій не підлягають розголошенню за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. 
КПК не містить вимог щодо відображення у протоколі кожної дії, що проводилася під час досудового розслідування, в тому числі НСРД, відомостей про видачу особі та повернення апаратури, за допомогою якої здійснювалася фіксація на відповідні носії. Відображенню підлягають лише відомості та дії, які мають значення для конкретного кримінального провадження та відповідають меті проведення НСРД. Це узгоджується з положеннями ч.1 ст.266 КПК України, згідно з якою у протоколі, який складається за результатами дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів, відтворюється та частина, що містить відомості, які мають значення для досудового розслідування і судового розгляду. 
Беззаперечно, що в основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів, лежить концепція, відповідно до якої, в центрі уваги суду повинні перебувати права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.
На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК України, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з ч. 1 цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Отже, у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.
З огляду на зазначене, суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.
Суд вважає необґрунтованими доводи захисника про те, що витяг з ЄРДР, протокол про прийняття заяви ОСОБА_8 , клопотання про проведення негласної (розшукової) слідчої дії, постанови про проведення контролю за вчиненням злочину, протоколи про результати проведення аудіо-відео контролю за вчиненням злочину, висновок експерта, протоколи огляду, ідентифікації та помічення грошових коштів, протоколи огляду місця події та протоколи освідування особи  є недопустимими доказами.
На переконання суду, процесуальне закріплення проведених у вказаному кримінальному провадження слідчих (розшукових) дій, повністю відповідає їх легітимній меті, а усі зібрані та досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази, є належними і достовірними, такі, що зібрані у порядку, встановленому КПК України, жодної підстави, передбаченої ст.87 КПК України, для визнання проаналізованих вище доказів, недопустимими, судом не встановлено.
Кваліфікуючи протиправні дії ОСОБА_5 за ч.1, і ч.3 ст.368 КК України, сторона обвинувачення вказує, що загальний умисел обвинуваченого був спрямований на незаконне використання майна державної установи всупереч інтересам служби та виключно заради особистої наживи. Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, а так само в проханні надати таку вигоду для себе за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй влади та службового становища, вчиненими повторно. Доводячи в суді правильність кваліфікації неправомірних дій обвинуваченого за ч.3 ст.368 КК України, прокурор зазначає, що одержання коштів відбувалося у два різні періоди за різні часові проміжки користування майном. При цьому вказує, що кваліфікуюча ознака ч.3 ст.368 КК України повторність, має місце тоді, коли особа, маючи окремий умисел на кожен епізод, вчиняє два або більше самостійних діяння з інтервалом у часі. Своє твердження щодо правильності кваліфікації за ч.3 ст.368 КК України, прокурор аргументує тим, що між 13.12.2018 та 21.01.2019, обвинувачений мав достатньо часу, щоб усвідомити протиправність своєї поведінки, проте свідомо пішов на вчинення нового злочину. 
З наведеною стороною обвинувачення аргументацією щодо наявності в діях обвинуваченого кваліфікуючої ознаки потворність, суд не погоджується з огляду на таке.
Згідно з частинами 1, 2 статті 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.
Повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного злочину, який складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром.
Як роз`ясняв Пленум Верховного Суду України у п.3, п.6 постанови «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04.06.2010 року № 7, повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони: 1) передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК; 2) передбачені різними статтями Особливої частини КК і в статті, за якою кваліфікується наступний злочин, вчинення попереднього злочину зазначено як кваліфікуюча ознака.
Від повторності злочинів необхідно відрізняти продовжуваний злочин, який відповідно до частини другої статті 32 КК України складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром. Об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру. Такі діяння не утворюють повторності, оскільки кожне з них стає елементом одиничного (єдиного) злочину і окремим (самостійним) злочином щодо будь-якого іншого з цих діянь бути не може, а при повторності тотожних злочинів кожен із них має свою суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.
У абзаці 3 п. 15 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26.04.2002 № 5зазначено, що одержання службовою особою в декілька прийомів одного хабара за виконання чи невиконання дій, обумовлених із тим, хто його дає, потрібно розглядати як продовжуваний злочин.
Зміст розмов свідка ОСОБА_12 з обвинуваченим ОСОБА_5 , характер та однаковий спосіб вчинення злочинних дій, вказують на те, що вони були об`єднані єдиним умислом ОСОБА_5 на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 упродовж невизначеного періоду протягом якого, встановлений у приміщенні навчального закладу, як зазначив в суді свідок ОСОБА_8 в кінці серпня 2018 року, без укладення договору оренди, кавовий апарат, буде там розмішений та використовуватиметься за призначенням. 
Так, у протоколі за результатами проведення НС(Р)Д від 13.11.2018 зафіксована зустріч та розмова між ОСОБА_5 і ОСОБА_8 13.11.2018, зокрема о 13 год.39 хв., ОСОБА_8 , пропонує ОСОБА_5 підійти до кавового автомата, зясовує чи нормально працює кавовий апарат і пропонує ОСОБА_5 відійти кудись, «бо люди дивляться, хто його знає…» каже, «за минулий місяць кажу не переживайте», на що ОСОБА_5 , відповідає, що все нормально. Зафіксовано, що о 13 год. 40 хв. ОСОБА_8 дістає грошові кошти номіналом по п`ятсот гривень та передає їх правою рукою. ОСОБА_5 бере вказані гроші правою рукою. ОСОБА_8 повідомляє, що тут дві тисячі, все, як домовлялись. ОСОБА_5 відповідає «добре». (т.2, а.с.121-122). 
Протоколом про результати проведення аудіо – відео контролю особи від 02.01.2019, встановлено, що ОСОБА_5 відповідає, що нормально і каже, що переживає, чи ОСОБА_8 з того щось має, бо в навчальному закладі мало людей. О 14 год.17 хв. ОСОБА_8 дістає грошові кошти номіналом по п`ятсот гривень та передає їх правою рукою над столом. ОСОБА_5 бере вказані гроші правою рукою та тримає їх двома руками. ОСОБА_8 каже: «візьміть за листопад, там дві тисячі, Дивіться, що я ще хотів поговорити з Вами» ОСОБА_5 відповідає: «чекайте, давайте я віддам тисячу» і рахує вказані кошти. ОСОБА_8 відмовляється, і каже: «я хотів поговорити з Вами, я хотів слідуючу зустріч в числах других, третіх, четвертих січня зустрітися». Говорить, «я хочу зразу і наперед Вам дати». ОСОБА_5 відповідає «та ну шо Ви таке балакаєте, що Ви так переживаєте». ОСОБА_8 відповідає: «нє, ну Ви розумієте, щоб по два рази не їздити це без непотрібності. По закінченню зустрічі ОСОБА_8 дякує ОСОБА_5 , що почекав його, будучи в дорозі на Рівне, і домовляються до четвертого січня. (т.2, 137-139). 
З протоколу про результати проведення аудіо – відео контролю особи від 21.01.2019 встановлено, що 21.01.2019, в ході спілкування з ОСОБА_5 , ОСОБА_12 говорить : «То шо ми говорили тоді, я Вам казав, як домовлялися» О 12 год. 30 хв. ОСОБА_8 передав грошові кошти в руки ОСОБА_5 , і в цей час у ОСОБА_5 дзвонить телефон, він встає з крісла із вказаними грошовими коштами в руках. ОСОБА_8 говорить, що місяць на місяць не буває. ОСОБА_5 у відповідь « ОСОБА_13 ». Завершивши розмову по телефону, ОСОБА_5 запитує «Тут скільки є?» ОСОБА_8 відповідає: «Ну, за два місяці, як я говорив ОСОБА_14 » Далі, ОСОБА_5 дає лівою рукою зазначені грошові кошти для ОСОБА_8 і каже: «Тримайте, йдем в банкомат зараз і я поперекидаю». ОСОБА_8 грошей не бере, і відповідає: «нє,нє. Я щедра людина, як домовлявся так і зробив, шановний». ОСОБА_5 грошей не передає і дякує. Далі з`ясовують стосовно коректності роботи кавового апарата і виходять з кабінету. 
У всіх розмовах між ОСОБА_5 і ОСОБА_8 , останній виголошує одну і цю ж фразу: «то шо я Вам казав, як раніше домовлялися». 
Дії ОСОБА_5 протягом 13.11.2018 -21.01.2019 були елементами одиничного злочину: він вчинив тотожні діяння, які мали загальну мету та із самого початку охоплювалися єдиним злочинним наміром на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , що виключає в діях обвинуваченого таку кваліфікуючу ознаку, як повторність та дає суду підстави, врахувавши встановлені під час судового розгляду обставини, дійти висновку що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати, як одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища за ч. 1 ст. 368 КК України.  
При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що з об`єктивної сторони цей злочин може бути вчинений у таких формах стосовно неправомірної вигоди: 1) прийняття пропозиції, обіцянки її надання; 2) її одержання; 3) прохання її надати. 
Слід зазначити, що прохання – це звернення службової особи із закликом надання неправомірної вигоди в чіткій та ввічливій формі з повагою до права особи відмовити в задоволенні такого прохання. 
Дослідивши докази безпосередньо, суд не встановив обставин, які б підтверджували зазначену у обвинувальному акті таку форму об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, як прохання надати неправомірну вигоду, оскільки матеріали справи, в тому числі докази, отримані в ході проведення НСРД, не містять інформації про звернення ОСОБА_5 до ОСОБА_8 із закликом надання неправомірної вигоди для себе, а показання свідка ОСОБА_8 в суді про поставлену йому ОСОБА_5 вимогу про надання неправомірної вигоди, не узгоджуються з сукупністю інших досліджених доказів, наданих стороною обвинувачення, а тому є неспроможними і не можуть бути покладені в основу обвинувачення. 
Дійшовши висновку про доведення поза розумним сумнівом вини ОСОБА_5 у одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, суд вважає, що ці дії обвинуваченого повністю охоплюються ч.1 ст.368 КК України, і за відсутності кваліфікуючої ознаки повторність, додаткової кваліфікації за ч.3 ст.368 КК України, не потребують. 
Таким чином, суд вважає, що в діях обвинуваченого є склад злочину, передбачений ч.1 ст.368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища (в редакції станом на вересень 2018 року). 
При призначенні покарання, суд, у відповідності до положень ст..65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. 
За визначеною у статті 12 КК України класифікацією, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.368 КК України належить до нетяжких злочинів. 
Положення ст. 12 КК України, суд застосовує в редакції, чинній на момент ухвалення вироку, оскільки з урахуванням положень статті 5 КК України віднесення вчиненого ОСОБА_5 кримінально карного діяння до нетяжкого злочину, (відповідно до Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, який набрав чинності з 01.07.2020), а не злочину середньої тяжкості (як було передбачено кримінальним законом на день вчинення протиправних дій - продовжуваний злочин у період з 13.11.2018 по 21.01.2019), поліпшує становище винного.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, згідно з приміткою до ст. 45 КК України, є корупційним правопорушенням, дані про особу обвинуваченого, який займає керівну посаду і є директором Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету, де виключно позитивно характеризується (а.с.215-216, т.2,), одружений, має міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікаря нарколога та психіатричному обліку, не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Покарання має відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації. 
З огляду на це, суд враховує підвищену суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим, з використанням службового становища і займаної керівної адміністративної посади у навчальному закладі, кримінального правопорушення, який не визнав своєї вини, підтримуючи позицію захисника про відсутність доказів його винуватості, і призначає ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, яке буде достатнім і необхідним для досягнення мети покарання. 
При цьому суд вважає, що більш м`які види покарання, передбачені санкцією ч.1 ст.368 КК України, не відповідатимуть ступеню тяжкості вчиненого, за встановлених обставин, кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. 
Частина 8 статті 284 КПК України, зобов`язує суд, у разі визнання особи винуватою, зазначити в резолютивній частині вироку покарання, призначене по кожному з обвинувачень визнаних судом доведеним, та остаточну міру покарання, обрану судом. Якщо обвинувачений звільняється від відбування покарання, суд зазначає про це в резолютивній частині вироку (п.2 ч.4 ст.374 КПК України). 
Процесуальний порядок звільнення від кримінальної відповідальності на підставі спливу строку давності передбачає призначення покарання за злочин, за який особу засуджено, і одночасне звільнення від його відбування. (постанова ОП ККС ВС від 18.05.2026 у справі №214/43/19). 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.
Положення ст. 12 КК України, суд застосовує в редакції, чинній на момент ухвалення вироку, оскільки з урахуванням положень статті 5 КК України, віднесення вчиненого ОСОБА_5 діяння до нетяжкого злочину, (відповідно до Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, який набрав чинності з 01.07.2020), а не злочину середньої тяжкості (як було передбачено кримінальним законом на день вчинення продовжуваного злочину в період з 13.11.2018 по 21.01.2019 ), поліпшує становище винного.
Положення статті 49 КК України носять імперативний характер і є обов`язковими для суду. 
Враховуючи те, що з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, і до дня набрання вироком законної сили минув строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України для нетяжких злочинів (п`ять років), який не зупинявся і не переривався, обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання на підставах, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України. 
Цивільний позов у справі не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Питання щодо скасування арешту, суд вирішує в порядку ст..174 КПК України. 
Процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судової криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин від 22.03.2019 №145 в розмірі 1144 грн, суд відносить на рахунок держави. 
На час ухвалення вироку, запобіжні заходи до обвинуваченого, не застосовані. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив: 
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на два роки. 
Згідно з ч.5 ст.74 КК України, ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. 
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.01.2019, на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №12018030000000429 від 07.09.2018: грошові кошти в сумі 5000 грн, 10 купюр номіналом по 500 грн серії УИ 6657691, ВГ 4710011, БР 3279533, СЖ 8510495, ГН 2975591, СЗ 5636128, СЗ 8583822, ФГ 7045547, МА 7608869, ФБ 9667702; сумку, в якій було виявлено грошові кошти та мобільний телефон «Айфон 10», імеі: НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , скасувати. Речові докази:
- грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, 10 (десять) купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень, серії УИ 6657691, ВГ 4710011, БР 3279533, СЖ 8510495, ГН 2975591, СЗ 5636128, СЗ 8583822, ФГ 7045547, МА 7608869, ФБ 9667702, які залишені на зберіганні в СУ ГУНП у Волинській області, кавовий апарат марки «Saeko» чорного кольору, який залишений на зберігання в приміщенні Нововолинського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Тернопільського національного економічного університету -  повернути ОСОБА_8 . 
- сумку та мобільний телефон «Айфон 10», імеі: НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , залишені на зберігання в СУ ГУНП у Волинській області – повернути ОСОБА_5 . 
- марлеві тампони (змиви з рук ОСОБА_5 ), контрольний зразок препарату «Промінь-1», що зберігаються в СУ ГУНП у Волинській області - знищити.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин від 22.03.2019 №145 в розмірі 1144 грн, віднести на рахунок держави. 
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після оголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий підпис ОСОБА_22