Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/307/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Гайдар Н. І. 
Справа № 397/544/26 Доповідач в колегії апеляційного суду Іванов Д. Л. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2026 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Ляшенко К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника-адвоката Ляшенко К.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26 травня 2026 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП - НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ :
У протоколі про адміністративне правопорушення вказано про те, що водій ОСОБА_1 02.04.2026 о 10:20 год. в с. Підлісне, Кропивницького району Кіровоградської області на а/д Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв 29км+900 м керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz S 420, номерний знак НОМЕР_2 , під час обгону транспортного засобу марки Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, водій ОСОБА_1 02.04.2026 о 10:22 год. на а/д Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв 29км+900 м керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz S 420, номерний знак НОМЕР_2 , та скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме зіткнення з транспортним засобом марки Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_3 , що їхав у напрямку м. Кропивницького, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
При таких обставинах, постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26 травня 2026 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4 та статтею 124 КУпАП, та у відповідності до приписів ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 гривень 00 копійок.

У апеляційній скарзі адвокат Ляшенко К.А. просить постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26 травня 2026 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.
В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що судом не було забезпечено повного, всебічного та об`єктиві дослідження всіх доказів у справі, як того вимагають положення статей 245, 252, 280 КУпАП, а доводи сторони захисту залишилися поза належною правовою оцінкою. 
Захисник посилається на недопустимість як доказ долучену до матеріалів справ про адміністративні правопорушення схему місця ДТП, оскільки на її думку вона не може достовірно відображати обставини події після зіткнення. Відсутнє належне визначення координат місця зіткнення. Точка зіткнення позначена умовно (графічним символом у вигляді кола/хрестика поблизу транспортного засобу), однак не містить жодної вимірювальної прив`язки до сталих орієнтирів або елементів проїжджої частини. Неправильне визначення ширини проїжджої частини та смуг ставить під сумнів достовірність схеми місця ДТП.
Матеріали справи не містять жодних об`єктивних доказів того, що схема складалась безпосередньо на місці ДТП, знову ж таки, через те, що поліцейські не здійснили відеофіксацію процесу її складання та не ознайомили ОСОБА_1 з вказаною схемою.
Також захисник зазначає, що місцевий суд безпідставно відмовив у долучені до матеріалів справи відеозаписи проведення замірів ширини дороги проїжджої частини на ділянці автодороги Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв.
Захисник вважає, що встановлення обставин, що передували ДТП, є необхідним для з`ясування причин та умов її виникнення, а також для належної оцінки дій усіх учасників події. Події, що відбувалися на блокпосту, не є відокремленими від дорожньо-транспортної пригоди, а становлять єдиний ланцюг взаємопов`язаних подій, без дослідження якого неможливо повно, всебічно та об`єктивно встановити всі фактичні обставини справи. ОСОБА_1 через поганий зір не мав можливості самостійно викласти пояснення письмово, у зв`язку з чим зміст пояснень формувався працівником поліції зі слів ОСОБА_1 . З відеозапису вбачається, що ряд істотних обставин, про які повідомляв ОСОБА_1 , не були відображені у складеному поясненні, зокрема ОСОБА_1 зазначалося, що він лише почав здійснювати обгін мікроавтобуса та подавав сигнали рукою з метою його зупинки, однак у письмовому поясненні поліцейським відображено іншу обставину ніби обгін уже був завершений, що спотворює хронологію подій. Також, ОСОБА_1 неодноразово наголошував, що водій транспортного засобу (Volkswagen Transporter Т4) почав його підрізати, притискати до узбіччя та спричинив ДТП, при цьому ОСОБА_1 , прямо вказує на факт зіткнення («...а шо він..бахнув..тай і все..мене...»). Проте зазначені ключові обставини, а саме активні дії іншого водія щодо створення аварійної ситуації та факт контакту між транспортними засобами, поліцейським у письмовому поясненні не відображені. При цьому, із відеозапису вбачається використання працівником поліції навідних формулювань під час відбору пояснень.
Захисник вважає, що відеозаписи з бодікамер працівників поліції не лише не підтверджують висновки суду першої інстанції, а навпаки містять відомості про порушення під час оформлення матеріалів справи. Проте, зазначені обставини судом першої інстанції проігноровані, а відеозаписам не надано належної оцінки у сукупності з іншими доказами, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та ухвалення необґрунтованої постанови.
За доводами захисника обставини дорожньо-транспортної пригоди не виключають можливості того, що її виникнення стало наслідком дій водія автомобіля Volkswagen Transporter Т4, ОСОБА_2 , який у дані справі є потерпілим. Тобто суд першої інстанції не забезпечив повного та всебічного дослідження обставин справи, не перевірив можливу причетність працівників ТЦК та СП до виникнення дорожньо-транспортної пригоди та дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 без належного дослідження всіх можливих причин та механізму виникнення ДТП.
Крім того, захисник зазначає, що при накладенні адміністративного стягнення місцевий суд не врахував того, що ОСОБА_1 здійснює волонтерську діяльність на користь Збройних Сил України та безпосередньо в день події виконував завдання, пов`язане з доставкою транспортного засобу для потреб військових. Суд обмежився констатацією висновку про винуватість ОСОБА_1 , не навівши жодних мотивів щодо врахування його особи та інших критеріїв, прямо передбачені ст. 33 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Ляшенко К.А., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши інших учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Всупереч апеляційних доводів захисника, місцевий суд під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 у повній мірі дотримався наведених вище вимог.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до п. 13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Відповідно до п. 2.10 «а» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п. 13.3, 2.10 «а» ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції дослідивши матеріали справи та всі зібрані докази у їх сукупності правильно встановив дійсні фактичні обставини справи та дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
Приймаючи рішення про визнання винним ОСОБА_1 у порушенні вимог Правил дорожнього руху України, наслідком яких стала дорожньо - транспортна пригода, залишення ним місця ДТП та відповідно у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, суддя районного суду зазначив у рішенні про те, що його вина повністю доведена, що підтверджуються низкою належних та допустимих доказів, які були досліджені у судовому засіданні.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком, оскільки фактичні обставини цієї справи та їх об`єктивна оцінка свідчать про те, що 02.04.2026 о 10:20 год. на а/д Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв 29км+900 м водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz S 420, номерний знак НОМЕР_2 , під час обгону транспортного засобу марки Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. 
Ця подія та безпосередня участь ОСОБА_1 була зафіксована та підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №630163 від 02.04.2026, згідно якого 02.04.2026 о 10:20 год. в с. Підлісне Кропивницького району Кіровоградської області на а/д Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв 29км+900 м водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz S 420, номерний знак НОМЕР_2 , під час обгону транспортного засобу марки Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 28); протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №630190, яким зафіксовано, що 02.04.2026 о 10:22 год. на а/д Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв 29км+900 м водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz S 420, номерний знак НОМЕР_2 , та скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме зіткнення з транспортним засобом марки Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_3 , що їхав у напрямку м. Кропивницького, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (а.с 1); схемою місця ДТП від 02.04.2026 на якій зафіксовано розташування транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_3 , наявні на ньому механічні пошкодження, місце зіткнення транспортних засобів, вказана схема підписана учасником події ОСОБА_2 (а.с. 3); письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 02.04.2026, в яких останні зазначили обставини зіткнення транспортних засобів (а.с. 4,5); відеозаписами, що містяться у матеріалах справи, які долучені працівниками поліції до протоколу.
В суді першої інстанції потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що 02.04.2026 року вони разом на службовому автомобілі Volkswagen Transporter доставляли особу на ім`я ОСОБА_4 до обласного військомату в м. Кропивницький. За їхнім автомобілем їхав водій автомобіля Mercedes-Benz S 420 ОСОБА_1 . Доїхавши до с. Підлісного Кропивницького району Кіровоградської області водій ОСОБА_1 почав брати вліво, щоб обігнати їхній автомобіль, а потім взяв різко вправо в результаті чого вдарив автомобіль Volkswagen Transporter. Обганяв та підрізав автомобіль Volkswagen Transporter то справа, то зліва, різко зупинявся та намагався зіштовхнути автомобіль Volkswagen Transporter з дороги. Зіткнення відбувалися неодноразово, протягом усього часу переслідування автомобілем Mercedes-Benz S 420. Надалі водій ОСОБА_1 заблокував своїм автомобілем рух, вийшов з каністрою та погрожував їх спалити, також вимагав щоб вони випустили людину із свого автомобіля. Чоловік, який перебував в автомобілі РТЦК пересів в автомобіль Mercedes-Benz S 420, який покинув місце зупинки. Пізніше приїхали працівники поліції, складали схему, відбирали пояснення, а потім поїхали на місце де був затриманий автомобіль Mercedes-Benz S 420.
Аналогічні пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали у судовому засіданні під час апеляційного розгляду. Правдивість показань вказаних свідків узгоджується з їх письмовими поясненнями надані одразу після події та частково узгоджуються з письмовими поясненнями ОСОБА_1 .
На відеозапису, який долучений до матеріалів справи зафіксовано, як ОСОБА_1 під час надання пояснень поліцейським зазначив, що нібито автомобіль Volkswagen Transporter вдарив його автомобіль. Проте, ОСОБА_1 не міг пояснити чому не залишився на місці події, не викликав працівників поліції для складення схеми та надання пояснень. 
Водночас слід зауважити, що переслідування автомобіля Volkswagen Transporter було ініційовано самим ОСОБА_1 з метою його зупинки та пересадки його товариша з вказаного автомобіля до свого автомобіля Mercedes-Benz S 420.
При таких беззаперечних об`єктивних даних, які зафіксовані у процесуальних документах, версія сторони захисту про незаконне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, порушення працівниками поліції вимог щодо фіксування адміністративного правопорушення, явно надумана і по суті не відповідає дійсності, спростовується сукупністю належних та допустимих доказів, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, в тому числі і доводам сторони захисту, про що змістовно та обґрунтовано зазначив в оскаржуваному рішенні.
На переконання апеляційного суду вищевказані зібрані по справі докази є належними і допустимими, взаємоузгоджуються між собою, та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції. Сумніви у їх належності достовірності та допустимості у апеляційного суду відсутні.
Доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що суд першої інстанції розглянув справу з порушеннями, не об`єктивно та неповно, зібраним доказам надав неправильну правову оцінку є необґрунтованими та безпідставними. 
Всупереч апеляційних доводів захисника Ляшенко К.А. долучені до матеріалів справи докази, зокрема відеозапис події, є достатніми для встановлення обставин, які підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції розглянув справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено та надав всім зібраним по справі доказам належну правову оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
Оскільки суд першої інстанції дослідивши всі вищевказані зібрані по справі докази, в межах протоколів про адміністративні правопорушення, та надав їм належну правову оцінку, правильно встановив дійсні фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення та дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 13.3 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що підтверджується вищевказаними зібраними по справі доказами. Також наявними у справі доказами підтверджується порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, оскільки останній після зіткнення транспортних засобів умисно залишив місце ДТП.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку та визнав його винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, оскільки факт правопорушень повністю підтверджується наданими суду доказами, про що обґрунтовано зазначено у мотивувальній частині постанови.
Враховуючи вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дослідивши зібрані докази по справі, із дотриманням вимог ст.245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини у справі, надав всім зібраним по справі доказам правильну юридичну оцінку, та дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Підстави для закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, як про те просить захисник в апеляційній скарзі - відсутні.
За результатами перегляду цієї справи, апеляційний суд з об`єктивністю констатує, що дані протоколу про адміністративне правопорушення, у сукупності з іншими доказами, у тому числі схемою ДТП, а також поясненнями учасників пригоди чітко відображають повну картину фактичних обставин цієї справи, які свідчать про те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz S 420, номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок порушення вимог пункту 13.3 Правил дорожнього руху, допустив зіткнення з із автомобілем марки під час обгону транспортного засобу марки Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Матеріалами справи також підтверджується той факт, що ОСОБА_1 після події ДТП, всупереч вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, залишив місце пригоди.
Апеляційні доводи захисника про те, що виникнення ДТП стало наслідком дій водія автомобіля Volkswagen Transporter Т4, ОСОБА_2 , є необґрунтованими, оскільки виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, посилання захисника на можливу причетність працівників ТЦК та СП до виникнення дорожньо-транспортної пригоди є припущеннями, оскільки не ґрунтуються на матеріалах цієї справи.
Доводи захисника про невідповідність схеми ДТП не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції, оскільки вказана схема ДТП оцінена у сукупності з іншими доказами у справі. Більш того, як встановлено матеріалами справи, зокрема і поясненнями ОСОБА_1 , зіткнення автомобілів відбувалися протягом значної відстані на автодорозі, а отже внесення та фіксування до схеми проміжку дороги з неодноразовими зіткненнями є неможливим та викликане об`єктивними причинами. Водночас схема місця ДТП була складена вже після зупинки транспортних засобів, зокрема, на місці автомобіля Volkswagen Transporter, де останній був заблокований водієм автомобіля Mercedes-Benz S 420 Топалом ОСОБА_5 .
Всупереч твердженням захисника, апеляційний суд не вбачає будь-яких істотних суперечностей у висновках місцевого суду, які викладені у постанові, які б свідчили про їх невідповідність фактичним обставинам справи. Сама по собі розбіжність з встановленими місцевим судом обставин вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень з версією сторони захисту не вказує про те, що вони не відповідають дійсності, як на цьому наполягає захисник, оскільки висновки суду першої інстанції ґрунтуються на підставі належних, допустимих і достатніх доказів належно оцінених судом.
Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Всупереч апеляційних доводів захисника зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу, дотримані у повній мірі.
Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування чи зміни по суті правильного винесеного судом рішення апеляційним судом не встановлено. Законні підстави для скасування постанови судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26 травня 2026 року стосовно ОСОБА_1 відсутні, а тому апеляційна скарга захисника Ляшенко К.А. не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

 
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Ляшенко К.А. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26 травня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького
апеляційного суду Д.Л. Іванов