Справа № 451/901/26
Провадження № 2/451/589/26 

РІШЕННЯ
іменем України
(заочне)
21 липня 2026 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Куцик-Трускавецької О.Б.,
секретаря судового засідання Сологуб М.Р., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,–
установив:
Стислий виклад позиції сторін
Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика»(позивач) через систему «Електронний суд» подано позов до ОСОБА_2 (відповідачки), в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ПОЗИКА» заборгованість за Кредитним договором № 21134762 від 18.10.2021 у розмірі 10200 грн та судові витрати пов`язані з розглядом справи.
В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, зокрема, що ТзОВ «ФК «Позика» та М. Матвійчук 18.10.2021 між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 21134762 та відповідачці перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 3 000 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 01.09.2025 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №01092025/1, згідно з яким 01.09.2025 відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 21134762 від 18.10.2021. Відповідно до Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 10 200 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 3 000 грн; заборгованість за відсотками становить 7 200 грн. Судові витрати складаються із судового збору у сумі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 500,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у поданій позовній заяві та письмовій заяві просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався.
Заяви та клопотання, подані учасниками справи
У прохальній частині позовної заяви представник позивача просить суд проводити розгляд справи у його відсутності, проти заочного рішення не заперечує(а.с.6).
Процесуальні дії у справі
Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 01.06.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.12).
Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 25.06.2026 розгляд справи відкладено(а.с.16).
Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №451/901/26 відповідачки  ОСОБА_1 (а.с.18).
Зважаючи на вимоги статті 280 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 21.07.2026 проведено заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Позиція суду
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Відповідно до Договору про надання фінансового кредиту № 21134762 від 18.10.2021, який ТОВ «ФК «Ірбіс» запропоновано укласти та М. Матвійчук акцептовано, сторони погодили такі умови:
за цим Договором Товариство надає Кредит Клієнту у розмірі 3 000 гривень, з оплатою по процентній ставці, що вираховується в наведеному графіку згідно п. 3.2 цього Договору, а Клієнт зобов`язується повернути Кредит та сплатити передбачені цим Договором проценти у строки та на умовах даного Договору (п.3.1. Договору);
графік (порядок та умови надання кредиту). За користування кредитом Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству стандартну процентну ставку у розмірі 3%. Стандартна процентна ставка застосовується у межах строку, визначеного у п. 4.2. цього Договору та у межах нового стандартного періоду строку кредитування, якщо відбулось продовження строку кредитування за ініціативою Клієнта. Пільговий період 30 календарних днів з 18.10.2021 по 17.11.2021 процентна ставка 2 %. Стандартний період 60 календарних днів з 18.11.2021 по 16.01.2022 процентна ставка 3% (п.3.2. Договору);
видача (надання) Товариством Кредиту Клієнту за цим Договором проводиться протягом трьох операційних банківських днів з моменту укладення цього Договору шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, реквізити якої зазначені Клієнтом у Особистому кабінеті, та, яка визначена Клієнтом у якості Основної платіжної картки (п.4.1. Договору);
Клієнт зобов`язується повністю повернути Кредит та сплатити відсотки, що були нараховані за Кредитом до 16.01.2022 року шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Товариства (п.4.2. Договору);
Клієнт має здійснювати погашення заборгованості за цим Договором шляхом здійснення переказу у безготівковій формі на поточний рахунок Товариства у строк, передбачений цим Договором (п.4.6. Договору);
цей Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 16.01.2022, але у будь-якому випадку до повного виконання Клієнтом зобов`язань за цим Договором (п.11.1. Договору);
цей Договір є електронним договором у розумінні Закону України «Про електронну комерцію», оформленим в електронній формі, складений українською мовою та має повну юридичну силу (п.13.1. Договору).
Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника ОСОБА_2 , його паспортні та особисті дані, електронну пошту, місце проживання, номер телефону, а також електронний підпис, вчинений ОСОБА_2 одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) 965514.
Довідкою про ідентифікацію клієнта встановлено, що ОСОБА_2 була ідентифікована ТОВ «ФК «Ірбіс» відповідно до вимог частини 1 статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію». На номер телефону НОМЕР_1 надісланий 18.10.2021 одноразовий ідентифікатор 965514, за допомогою якого акцептовано кредитний договір №21134762.
Згідно з довідкою Сервісу онлайн платежів (ipay.ua) від 24.10.2025 ТОВ «ФК «Позика» на картку № НОМЕР_2 перерахувало 18-10-2021 10:21:14 кошти у сумі 3000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua – 114874306.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом заборгованість ОСОБА_2 за Договором № 21134762 від 18.10.2021 становить 10 200,00 грн, з якої залишок основного боргу 3 000,00 грн, залишок процентів за кредитом 7 200,00 грн.
За змістом умов договору факторингу № 01092025/01 від 01.09.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Позика» та ТОВ «ФК «Ірбіс», Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором (пункт 2.1.Договору).
Обставина передання реєстру прав вимоги за договором факторингу № 01092025/01 від 01.09.2025 підтверджується відповідним актом приймання-передачі реєстру прав вимоги від 01.09.2025.
Відповідно до витягу з додатку до №1 до договору факторингу № 01092025/01 від 01.09.2025 ТОВ «ФК «Позика» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_2 за кредитним договором № 21134762 від 18.10.2021 у сумі 10 200,00 грн.
Зміст спірних правовідносин
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_2 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «Ірбіс», право вимоги від якого перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «Позика») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. 
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України).
Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Закон України «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції
Відповідно до приписів частин 3-5 статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Згідно з вимогами частин 6-7 статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону №675-VIII).
Відповідно до приписів статті 12 Закону №675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Також, судом враховано норми статей 11, 203, 205, 207, 598, 599, 611, 626, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, які визначають підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, форм правочину та способи волевиявлення, вимоги до письмової форми правочину, підстави припинення зобов`язання та припинення зобов`язання виконанням, правові наслідки порушення зобов`язання, поняття та види договору, обов`язок позичальника повернути позику, кредитний договір та проценти за кредитним договором.
Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову
Надавши оцінку аргументам сторони позивача та дослідивши матеріали справи, суд зауважує, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Водночас, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Аналіз матеріалів справи, зокрема Договору про надання фінансового кредиту №21134762 від 18.10.2021 (далі Кредитний договір) дозволяє дійти висновку, що ОСОБА_2 , як позичальниця за цим договором, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, надавши персональні дані, а саме: ПІБ, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, електронну пошту, місце проживання, номер телефону необхідні для укладення зазначеного правочину та формування одноразового ідентифікатора з метою його підписання.
Також, суд зауважує, що Кредитний договір включає всі істотні умови, які передбачені для цього виду договорів.
Суд зазначає, що без отримання повідомлення на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна та пароля особистого кабінету, укладення Кредитного договору було б неможливим.
Оскільки Кредитний договір підписаний ОСОБА_2 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, який наданий йому кредитодавцем саме з цією метою, тому суд доходить переконання, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину Кредитного договору.
Факт одержання коштів ОСОБА_2 підтверджується довідкою Севісу онлайн платежів (ipay.ua), які засвідчують обставину перерахування грошових коштів 18.10.2021 у сумі 3 000,00 грн на належну ОСОБА_2 платіжну картку, яку вона вказала саме з цією метою. 
Окрім цього, перерахування коштів узгоджується із встановленими обставинами справи, зокрема з тим, що вони здійснені у день укладення Кредитного договору, а його розмір відповідає сумі, визначеній у зазначеному правочині.
Таким чином, суд доходить обґрунтованого висновку, що між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_2 у передбаченому законом порядку був укладений Кредитний договір, а позичальник, після отримання кредитних коштів у обумовленому розмірі, зобов`язання, що виникли з цього правочину, належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем.
Підстав вважати, що сума заборгованості не відповідає умовам Кредитного договору, та що її розрахунок є неправильним, судом не встановлено.
Враховуючи викладене у сукупності, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором у сумі 10 200,00 грн.
Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуте судом за його заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк (протягом тридцяти днів з дня його проголошення).
Розподіл між сторонами судових витрат
Судового збору
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 2 662,40 грн підлягає покладенню на відповідача в повному обсязі.
Витрат на професійну правничу допомогу
Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн, які сторона позивача просить стягнути з відповідача, підтверджуються доданими до позовної заяви доказами, а саме: Договором про надання правової допомоги № 39493634/03 від 02.01.2026, у якому сторони обумовили його істотні умови, зокрема, предмет договору та порядок здійснення розрахунків, Додатковою угодою № 21134762 від 08.05.2026, якою внесені зміни (доповнення) до Договору про надання правової допомоги № 39493634/03 від 02.01.2026, Актом надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 08.05.2026 та детальним описом робіт від 08.05.2026, який містить інформацію про види наданих послуг, їх тривалість та вартість.
При вирішенні питання розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу судом взято до уваги норми статей 133, 137, 141 ЦПК України, якими передбачено види судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу та розподіл судових витрат між сторонами.
Окрім цього, суд враховує правові висновки, зроблені Верховним Судом з цього питання. Зокрема:
у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
У додатковій постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Також, суд зважає на положення пункту пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України, згідно з якими загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Оцінивши аргументи сторони позивача, суд зазначає, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн, з огляду на: зміст та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), не складність справи, усталеність судової практики при розгляді справ цієї категорії, ціну позову, не відповідає критеріям розумності та співмірності і є надмірною.
Суд зауважує, що дана справа не є складною за характером спірних правовідносин та обсягом доказів, стосується стягнення заборгованості за кредитним договором та не потребувала значного обсягу юридичної і технічної роботи. Позовна заява у справі є типовою, ґрунтується на стандартних розрахунках заборгованості та письмових доказах, а правова позиція у подібній категорії спорів є сталою та не вимагала значного аналізу судової практики чи законодавства.
Крім того, частина зазначених послуг фактично охоплюється одна одною та є складовими підготовки позовної заяви, письмова консультація клієнта щодо спірних правовідносин, правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендації, формування додаткові до позовної заяви.
За наведених обставин, суд вважає обґрунтованими витратами на професійну правничу допомогу у цій справі суму у розмірі 3 000,00 грн, яка в силу положень частини 2 статті 141 ЦПК України покладається на відповідача.
На підставі статей 11, 526, 598, 599, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 1049, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, Радехівський районний суд Львівської області,
ухвалив:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, ідентифікаційний код юридичної особи 39493634) до  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити. 
Стягнути із  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, ідентифікаційний код юридичної особи 39493634, IBAN: НОМЕР_4 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) заборгованість за Кредитним договором № 21134762 від 18.10.2021 року у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, ідентифікаційний код юридичної особи 39493634, IBAN: НОМЕР_4 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) судовий збір у сумі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн, а всього 5 662 (шість тисяч шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається продовж тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо продовж строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя	О. Куцик-Трускавецька