Єдиний унікальний № 371/1628/26
Номер провадження № 3/371/404/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2026 р.        м. Миронівка
Суддя Миронівського районного суду Київської області Кириленко М.О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не відомо, 
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2026 року о 20 годині 18 хвилин,  ОСОБА_1 , у Київській області, Обухівський район, с. Владиславка по вул. Центральна, керуючи транспортним засобом «SKODA OCTAVIA», д.р.н. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом, вказуючи на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки було здійснено в м. Миронівка по вул. Соборності, буд. 133, чим порушив п. 8.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
В судовому засіданні  ОСОБА_1  вину визнав, в скоєному щиро каявся, просив суворо не карати.
Заслухавши правопорушника, дослідивши матеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Вимогами пункту 8.9а Правил дорожнього руху передбачено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, доведена: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №742451 від 10.08.2026 відповідно до якого, 10 серпня 2026 року о 20 годині 18 хвилин,  ОСОБА_1 , у Київській області, Обухівський район, с. Владиславка по вул. Центральна, керуючи транспортним засобом «SKODA OCTAVIA», д.р.н. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом, вказуючи на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки було здійснено в м. Миронівка по вул. Соборності, буд. 133;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами.
У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Виходячи з представлених суду матеріалів справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.
Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_1 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_1 , судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення та інших вимог ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість застосування до винного адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665, 60 гривень.
Керуючись ч. 1 ст. 122-2, ст.ст. 40-1, 283-284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153, 00 (сто п`ятдесят три гривні) гривень.
ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити вказаний штраф у передбачений ч. 1 ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний термін з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.

У разі несплати штрафу у зазначений строк в добровільному порядку, його стягнення проводиться примусово і з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ч. 2 ст. 308 КУпАП.
Штраф підлягає сплаті за реквізитами: рахунок отримувача: UA488999980313030149000010001; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300; код класифікації доходів бюджету 21081300.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665, 60 гривень. Судовий збір перераховувати на номер рахунку (IBAN) UA 908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувач Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення постанови до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області .
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя         М.О.  Кириленко