Справа № 420/19573/24 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Херсонгаз" до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області про визнання протиправним та скасування припису, -
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "Херсонгаз" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить: 
визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області від 14.05.2024 № 05-3-4/9; 
стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою від 27.06.2024 суд вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що припис Головного управління Держпродспоживслужби від 14.05.2024 № 05-3-4/9, яким зобов`язано АТ "Херсонгаз" "привести нарахування плати за вказаною адресою у відповідність до вимог абзацу 4 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206", є протиправним та підлягає скасуванню. Припис прийнятий за висновками акту № 05-3- 3/13 перевірки, яким зафіксовано, що проведено нарахування плати за комунальну послугу (постачання природного газу ) за адресою: м. Херсон, вул. Кутузова , 8, кв. 81, з дати початку (01.03.2022) по дату завершення (11.11.2022) тимчасової окупації території (Херсонська міська територіальна громада) включеної до переліку тимчасово окупованої території російською федерацією, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року №309. (у загальній сумі - 83.55 грн.)
АТ "Херсонгаз" надає послугу з розподілу природного газу на підставі типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498. Умови типового договору не містять жодних положень про заборону нарахування плати за надані послуги у зв`язку із впровадженням воєнного стану, а також не містять положень про автоматичне звільнення споживача від оплати наданих послуг внаслідок дії воєнного стану або за період тимчасової окупації території, на якій розташований об`єкт газоспоживання.
Вимоги абзацу 4 пункту 1 Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 передбачають заборону нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території. Водночас, така заборона щодо нарахування плати за житлово-комунальні послуги була впроваджена Постановою КМУ № 1405 від 29.12.2023, яка набрала чинності 30.12.2023.
Херсонська міська територіальна громада, згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Мінреінтеграції № 309 від 22.12.2022, перебувала у тимчасовій окупації з 01.03.2022 по 11.11.2022 (до впровадження заборони нарахування плати за житлово-комунальні послуги).
Постанова КМУ № 206 від 05.03.2022 (в редакції Постанови Уряду № 1405 від 29.12.2023) не містить положень які б зобов`язували надавача такої комунальної послуги як розподіл природного газу, здійснювати перерахунки плати за надані послуги у період тимчасової окупації або її списання, у тому числі за період до набрання чинності Постановою Уряду № 1405 від 29.12.2023. АТ "Херсонгаз" на виконання Постанови Уряду № 1405 від 29.12.2023 не нараховує відповідну плату з 30.12.2023 на тимчасово окупованих територіях.
На переконання позивача, щомісячне нарахування плати за надані послуги з розподілу в період з 01.03.2022 по 11.11.2022 не може бути визнане як правопорушення, оскільки під час надання послуг та нарахування відповідної плати територія Херсонської міської ради не була визначена, як тимчасово окупована, в рамках діючих в той період нормативно- правових актів, а сам факт тимчасової окупації Херсонської міської територіальної громади (нормативно) був визнаний лише після її деокупації - Наказ Мінреінтеграції від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" набрав чинності 27.12.2022. З урахуванням такої хронології прийняття нормативно-правових актів державними органами, у АТ "Херсонгаз" були відсутні правові підстави для не нарахування плати за фактично надані послуги.
Позивач зауважив, що ні постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1405), ні іншими законодавчими актами наразі не передбачено скасування плати за житлово- комунальні послуги, нарахованої раніше споживачам (за період окупації), списання заборгованості за ці послуги, а також проведення перерахунків шляхом зарахування сплачених (за період окупації) споживачами коштів у рахунок майбутніх платежів. Питання, пов`язані із нарахуванням та оплатою житлово-комунальних послуг, виникненням заборгованості за період окупації вирішуватиметься додатково (шляхом прийняття окремого законодавчого акту після припинення чи скасування воєнного стану в Україні), що враховуватиме усі аспекти та умови споживання (або неспоживання) відповідним споживачем комунальних послуг, їх обліку, механізму нарахування плати та здійснення відповідної оплати споживачем, отримання пільг та субсидій на оплату житлово-комунальних послуг тощо.
03.07.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області, в якому вказує, що оскаржуваний припис є правомірним та скасуванню не підлягає. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", а саме абзацом 4 пункту 1 встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території. В пункті 2 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України окремо зазначено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Також відповідач наголошує, що Херсонська територіальна громада перебувала в тимчасовій окупації Російською Федерацією в період з 01.03.2022 року по 11.11.2022 року. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року №726-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області", вся територія міста Херсона включена до складу Херсонської міської територіальної громади. Відповідач зазначає, що подібна ситуація спостерігається і в інших сферах надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим, наприклад, ПП "Херсонтеплогенерація" отримала відповідні роз`яснення з цього питання. Так, у своєму листі Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України, зазначило, що не нараховується плата за житлово-комунальні послуги за період окупації та не стягується заборгованість утворена після 24.02.2022 року за відповідний період окупації. Таким чином, виконавцям комунальних послуг, управителям багатоквартирних будинків та іншим організаціям, які нараховують плату за житлово-комунальні послуги споживачам, необхідно привести рахунки на оплату житлово-комунальних послуг у відповідність до вищезазначених вимог постанови Уряду.
Також необхідно впорядкувати здійснені нарахування за житлово- комунальні послуги (за період окупації) та облік заборгованості, що виникла за відповідний період. При цьому для списання плати за житлово-комунальні послуги, нарахованої раніше споживачам (за період окупації), чи заборгованості за ці послуги, наразі відсутні законодавчі підстави.
Відповідна сума заборгованості за послуги продовжує обліковується поза балансом. При цьому необхідно провести відповідне коригування доходів від споживачів за весь період окупації.
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позов з підстав, вказаних у позові, та наполягав на тому, що відповідач керується положеннями Постанови Уряду № 206 від 05.03.2022 з урахуванням змін, внесених постановою Уряду № 1405 від 29.12.2023, яка набрала чинності 30.12.2023, на свій власний суб`єктивний розсуд, ігноруючи прямі норми Конституції України, зокрема, статті 19, 58. Враховуючи існуючу хронологію прийняття нормативно-правових актів державними органами, що було доведено відповідачу у запереченнях до акту перевірки, контролюючий орган був зобов`язаний, зокрема, застосувати положення частини 7 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (У разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків суб`єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб`єкта господарювання). Також звертає увагу суду, що ні Законом України "Про Кабінет Міністрів України", ні Законом України "Про ринок природного газу", ні Законом України "Про житлово-комунальні послуги" не надано повноважень Уряду у сфері житлово-комунальних послуг встановлювати будь-які заборони щодо нарахування плати за надані послуги розподілу природного газу, у тому числі затверджувати правила надання послуг розподілу природного газу (ч. 1 ст. 4 Закону про ЖКП) та/або затверджувати порядок здійснення перерахунку вартості наданих послуг розподілу природного газу (п. 9 ч.1 ст. 4 Закону про ЖКП).
При цьому, відповідно до частин 1, 2 статті 40 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. У даному випадку, ні до Закону України "Про ринок природного газу" ні до Типового договору розподілу природного газу не вносилось жодних змін, пов`язаних із забороною нарахування плати за надані послуги розподілу природного газу у період дії правового режиму воєнного стану. Таким чином, наявні підстави для застосування правового акту, який має вищу юридичну силу, яким є Закон України "Про ринок природного газу". Відповідачем не надано жодного належного, достатнього та достовірного доказу правомірності свого оскаржуваного рішення.
АТ "Херсонгаз" на підставі частини 5 статті 262 КАС України просить провести розгляд справи з викликом сторін. (у разі проведення засідання з викликом сторін, АТ "Херсонгаз" братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів).
17.04.2026 в додаткових поясненнях позивач інформував суд, що 15.04.2026 набрав чинності Закон України від 25.03.2026 № 4825-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо нарахування плати за житлово-комунальні послуги та облік збитків у зв`язку з пошкодженням або знищенням об`єктів нерухомого майна". У пункті 3 статті 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону зокрема зазначено, що Порядок верифікації та врегулювання заборгованості споживачів за житлово-комунальні послуги, що утворилася після 24 лютого 2022 року за період тимчасової окупації (з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України), затверджується Кабінетом Міністрів України після прийняття рішення щодо особливостей надання, обліку, нарахування та оплати житлово-комунальних послуг на тимчасово окупованих після 24 лютого 2022 року Російською Федерацією територіях України згідно із Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".
До дати затвердження Кабінетом Міністрів України порядку верифікації та врегулювання заборгованості за житлово-комунальні послуги забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу споживача до оплати послуг чи погашення заборгованості за ці послуги за період тимчасової окупації. Відповідна заборгованість споживачів (за період тимчасової окупації) продовжує обліковуватись на особових рахунках споживачів до її врегулювання в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Прийняття цього Закону додатково свідчить про відсутність визначеного порядку, процедури чи способу виконання вимог абзацу четвертого пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 "Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" як станом на сьогодні, так і на момент прийняття відповідачем спірного припису. Це підтверджує його незаконність та протиправність. Крім того, встановлений Законом обов`язок щодо продовження обліку заборгованості споживачів за період тимчасової окупації до моменту її врегулювання у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, також свідчить про відсутність належного нормативного механізму на час винесення спірного припису, а отже - підтверджує його протиправність.
Суд розглянув клопотання про розгляд справи з викликом представників сторін в судове засідання, та вважає його необґрунтованим, оскільки позивач не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового необхідно провести також усні слухання, доказів того, що обставини даної справи потребують додаткових пояснень . У певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності. Суд не вбачає підстав для розгляду справи у відкритому судовому засіданні. Суд зазначає, що сторони не позбавлені можливості висловлювати свої доводи та заперечення стосовно спірних правовідносин шляхом подання заяв по суті справи. Розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не перешкоджає участі у справі та не створює будь-яких процесуальних чи практичних перешкод особі в доступі до правосуддя.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено такі обставини.
Акціонерне товариство "Херсонгаз" є юридичною особою, код ЄДРПОУ 03355353, зареєстрованою 21.12.1994 р., номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №14991200000002800.
Основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД є Розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (35.22).
АТ "Херсонгаз" надає послугу з розподілу природного газу на підставі типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498. 
Херсонська міська територіальна громада, згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Мінреінтеграції № 309 від 22.12.2022, перебувала у тимчасовій окупації з 01.03.2022 по 11.11.2022. 
До Головного управління каналами Урядової "гарячої лінії" ДУ "Херсонський обласний контактний центр", 02.04.2024 зі зверненням про порушення його прав звернувся громадянин ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . У своєму зверненні заявник посилався на відмову посадових осіб АТ "Херсонгаз" здійснити перерахунок оплати за послугу електропостачання за період перебування в окупації з 01.03.2022 по 11.11.2022 за особовим рахунком НОМЕР_1 закріпленим за вказаною адресою відповідно до заяви приєднання зі споживачем. 
Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Головне управління 05.05.2024 спрямувало до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів заяву про надання згоди на проведення позапланової перевірки додержання АТ "Херсонгаз" законодавства про захист прав споживачів за вказаним вище випадком. Відповідно, 17.05.2024 до Головного управління надійшло таке погодження від Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (15.1.2-6/7867). Для реалізації повноважень зі здійснення державного нагляду (контролю), відповідно до ст. ст. 6,7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 "Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану", Наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 01.04.2024 №191 "Про рішення щодо здійснення протягом воєнного стану позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері надання житлово-комунальних послуг", Головним управлінням видано наказ про проведення позапланової перевірки від 29.04.2024 № Н/168-24 та направлення на здійснення позапланової перевірки від 29.04.2024 № 25. 
Фахівцями Головного управління у терміни з 29.04.2024 по 14.05.2024 проведено позапланову перевірку АТ "Херсонгаз" на предмет додержання вимог законодавства України сфері надання житлово- комунальних послуг за фактом, викладеним у зверненні громадянина ОСОБА_1 , про що 14.05.2024 складено акт № 05-3-3/13. 
В ході проведення перевірки, відповідно до положень ст.ст.8,10,11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та ст. 26 Закону України "Про захист прав споживачів", 25.04.2024 до АТ "Херсонгаз" направлено вимогу на отримання інформації, необхідної для з`ясування обставин справи. Відповідь на таку вимогу Головне управління отримало від АТ "Херсонгаз" 29.04.2024. 
За результатами проведеної позапланової перевірки АТ "Херсонгаз" Головним управлінням встановлено порушення вимог абзацу 4 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", а саме всупереч положенням вказаного абзацу проведено нарахування плати за комунальну послугу (постачання природного газу ) за адресою: м. Херсон, вул. Кутузова , 8, кв. 81 з дати початку (01.03.2022р.) по дату завершення (11.11.2022р.) тимчасової окупації території (Херсонська міська територіальна громада) включеної до переліку тимчасово окупованої території російською федерацією, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року №309. (у загальній сумі - 83.55 грн.)
14.05.2024 Головним управлінням складено та під особистий підпис вручено припис щодо усунення порушень виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог чинного законодавства в сфері захисту прав споживачів № 05-3-4/9, яким АТ "Херсонгаз" зобов`язано усунути порушення вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, а саме: привести у відповідність до вимог абзацу 4 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" нарахування за комунальну послугу (постачання природного газу ) за адресою: м. Херсон, вул. Кутузова, 8, кв. 81; та письмово (з відповідним документальним підтвердженням) повідомити Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області про виконання припису до 24 травня 2024 року.
Не погоджуючись з правомірністю прийнятого відповідачем припису позивач звернувся із даним позовом до суду. 
Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначає , серед іншого, підстави, повноваження, порядок проведення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності уповноваженими органами державної влади. 
Абзацами 2, 3 частини 1 статті 1 Закону №877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Так, відповідно до вимог ст. 6 цього Закону (Позапланові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю), однією з підстав для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). 
Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Відповідно до п.4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 року № 303, протягом періоду воєнного стану за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, позапланові заходи державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, захисту прав споживачів та метрологічного нагляду у сфері надання житлово-комунальних послуг здійснюються за рішенням Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. 
З матеріалів справи слідує, що проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) в межах спірних правовідносин здійснювалося на підставі положень абзацу 5 частини 1 статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відповідно пункту 4-1 Постанови №303, предметом позапланового заходу згідно яких є дотримання вимог Закону України "Про захист прав споживачів".
Згідно з положеннями Наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 01.04.2024 року № 191 "Про рішення щодо здійснення протягом воєнного стану позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері надання житлово-комунальних послуг" установлено, що протягом періоду воєнного стану позапланові заходи державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, захисту прав споживачів та метрологічного нагляду у сфері надання житлово- комунальних послуг здійснюється за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, із дотриманням вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". 
Законом України "Про житлово-комунальні послуги", а саме п..2 частини 1 ст. 5 визначено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. 
Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.
Норми частини 1 статті 6 цього Закону визначають суб`єктів правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг. Встановлю, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. А за визначенням понять, наведених у ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
Одночасно, з цим, ст. 7 зазначеного Закону передбачає низку прав споживача у сфері житлово- комунальних послуг. Так, п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про житлово- комунальні послуги" встановлено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. А п. 4 ч.1 ст. 7 цього Закону встановлює право споживача на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг. 
Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" захист прав споживачів житлово-комунальних послуг здійснюється уповноваженим центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки та який реалізує державну політику, в тому числі, у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.
Реалізація державної політики, зокрема, у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і реклами в цій сфері, здійснення відповідно до закону державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, визначено серед основних завдань Держпродспоживслужби (підпункти 1, 2 пункту 3 Положення).
За змістом абзаців 1, 2 підпункту 6 пункту 4 Положення про Держпродспоживслужбу цей орган відповідно до покладених на неї завдань у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння): зокрема, перевіряє додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг.
Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи (пункт 7 Положення).
З аналізу даних правових норм слідує, що Держпродспоживслужба та її територіальні органи уповноважені здійснювати перевірки суб`єктів господарювання за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, зокрема, житлово-комунальних послуг.
Відповідно до частини 1, 2 статті 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Згідно частини 6 статті 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
За приписами ч.7 ст.6 Закону №877-V у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч.8 ст.6 Закону №877-V).
Розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень складається у двох примірниках: один примірник не пізніше п`яти робочих днів з дня складення акта надається суб`єкту господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, а другий примірник з підписом суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо погоджених термінів усунення порушень вимог законодавства залишається в органі державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи від отримання розпорядчого документа щодо усунення порушень вимог законодавства він направляється рекомендованим листом або у випадках, передбачених законом, - за допомогою електронного кабінету або іншої інформаційної системи, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевірявся, а на копії розпорядчого документа, який залишається в органі державного нагляду (контролю), проставляються відповідний вихідний номер і дата направлення (частини 9 статті 6 Закону №877-V).
З аналізу наявних у справі матеріалів встановлено, що відповідачем дотримано процедуру проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства щодо захисту прав споживачів відповідно наведених вище положень нормативно-правових актів.
Щодо суті встановлених в акті перевірки порушень, суд зазначає наступне.
Так, в акті перевірки №05-3-3/13 зафіксовано порушення положення абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05 березня 2022 року "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", а саме: проведення нарахування плати за комунальну послугу (розподіл природного газу) за адресою: м.Херсон, пр. Кутузова, буд. 8, кв.81, за період з 01.03.2022 року по 11.11.2022 року тимчасової окупації території (Херсонська міська територіальна громада), включеної до переліку тимчасово окупованої території російською федерацією відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року №309.
Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 року, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1379/27824, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу".
Як передбачено статтею 1 Закону України "Про ринок природного газу" суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ):
- договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу;
- доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи;
- оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;
- споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.
Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).
Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до вимог ст.40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним.
Здійснюючи позапланову перевірку АТ "Херсонгаз" щодо дотримання вимог Закону України "Про захист прав споживачів", відповідачем 25.04.2024 до АТ "Херсонгаз" направлено вимогу на отримання інформації, необхідної для з`ясування обставин справи.
У відповідь на вимогу АТ "Херсонгаз" листом від 09.05.2024 повідомило, що за адресою м. Херсон, вул. Кутузова, б. 8 к. 81, між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання 14.09.2016. За період з 01.03.2022 року по 30.11.2022 року нарахування обсягів спожитого газу за даною адресою здійснювалося по лічильнику газу наступним чином: 03.2022 - обсяг спожитого газу 16; 04.2022 - обсяг спожитого газу 16, 05.2022 - обсяг спожитого газу 13; 06.2022 - обсяг спожитого газу 13; 07.2022 - обсяг спожитого газу 13; 08.2022 - обсяг спожитого газу 13; 09.2022 - обсяг спожитого газу 14; 10.2022 - обсяг спожитого газу 0; 11.2022 - обсяг спожитого газу 9.
Щодо нарахувань за послуги розподілу природного газу з 01.03.2022 року по 11.11.2022 року позивач надав наступну інформацію: 03.2022 - нараховано 26,09, оплата 105,49; 04.2022 - нараховано 26,09, оплата 0, 05.2022 - нараховано 26,09, оплата 0, 06.2022 - нараховано 26,09, оплата 0, 07.2022 - нараховано 26.09, оплата 104,36, 08.2022 - нараховано26,09, оплата 0, 09.2022 - нараховано 20, оплата 0, 10.2022 - нараховано 0, оплата 0; станом на 11.11.2022 - нараховано 0, оплата 0.
Нарахування за послуги розподілу природного газу в період з 24.09.2022 року по 16.11.2022 року не проводились з огляду на те, що обов`язок зі сплати вартості послуги в споживача ОСОБА_1 був відсутній.
Спожитий обсяг газу за газовий 2020-2021 р. на 2022 р. склав 161 куб. м, тому з січня 2022 року щомісячне нарахування за послуги розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , становило: 161 куб. м/ 12 місяців х 1,62 х 1,2 (ПДВ) = 26,09 грн.. Станом на 01.05.2024 року заборгованість за послуги розподілу природного газу становить 83,55 грн.
Спірним в межах даної справи є нарахування плати за комунальну послугу (розподіл природного газу) за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.03.2022 року по 11.11.2022 року тимчасової окупації території (Херсонська міська територіальна громада) включеної до переліку тимчасово окупованої території російською федерацією відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року №309.
При цьому, факт тимчасової окупації території (Херсонська міська територіальна громада), включеної до переліку тимчасово окупованої території російською федерацією, у період з 01.03.2022 року по 11.11.2022 року не є спірним.
Херсонська міська територіальна громада була віднесена до Переліку територіальних громад, що розташовані в району проведення воєнний (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року №75, чинному до 26.12.2022 року.
Враховуючи, що предметом спору в цій справі є припис від 14.05.2024 року №05-3-4/9 щодо зобов`язання позивача привести у відповідність до вимог абзацу 4 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" нарахування за комунальну послугу (розподіл природного газу) за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає, що для правильного вирішення спору, необхідним є з`ясування питання правомірності застосування відповідачем абзацу 4 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206, зокрема, в редакції постанови КМУ №1405 від 29.12.2023 року.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, введений в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалась, та який діє на час виникнення спірних правовідносин та судового розгляду справи.
Пунктом 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 встановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першої статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Пунктом 4 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, встановлено Кабінету Міністрів України, невідкладно, окрім іншого, вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Кодекс газорозподільних систем затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494.
Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1384/27829.
Кодекс газорозподільних систем, Типовий договір розподілу природного газу, не містять приписів, які б регулювали питання нарахування плати та стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, під час дії воєнного стану, зокрема з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.
05.03.2022 року Кабінетом Міністрів України були прийнята постанова №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", яка набрала чинності 06.03.2022 року.
В первинній редакції постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року, пунктом 1 було установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:
нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги;
припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.
При цьому пункт 2 постанови КМУ від 05.03.2022 року №206 передбачав, що постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
В подальшому, постановою КМУ №390 від 21.04.2023 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206" пункт 1 постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року був доповнений новим абзацом такого змісту:
"стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. №509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" (Офіційний вісник України, 2014 р., №81, ст. 2296; 2015 р., №70, ст. 2312), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо).".
Також постанова КМУ №206 від 05.03.2022 року була доповнена пунктом 1-1 такого змісту:
" 1-1. Дія абзаців першого та третього пункту 1 цієї постанови поширюється на юридичних осіб, яким належить на праві власності або іншому речовому праві житлове та/або нежитлове приміщення, будинок, в яких розміщуються та є кінцевими споживачами комунальних послуг внутрішньо переміщені особи, у разі, коли такі юридичні особи не мають права на отримання компенсації за спожиті комунальні послуги під час розміщення внутрішньо переміщених осіб у будівлях (приміщеннях) об`єктів державної, комунальної та приватної власності у період воєнного стану.".
Постанова КМУ №390 від 21.04.2023 року набрала чинності 27.04.2023 року.
30.12.2023 року набрала чинності постанова КМУ №1405 від 29.12.2023 року "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг", пунктом 3 якої, був викладений в іншій редакції пункт 1 постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року:
" 1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:
нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. №285);
припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. №285);
стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. №509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" (Офіційний вісник України, 2014 р., №81, ст. 2296; 2015 р., №70, ст. 2312; 2016 р., №46, ст. 1669; 2022 р., №26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки системи газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. №285);
нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.".
При цьому, пункт 2 постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року в частині застосування цієї постанови з 24.02.2022 року змін не зазнав.
Суд вважає необгрунтованими доводи позивача стосовно того, що оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року №1405 набрала чинності 30.12.2023 року, то й зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" підлягають застосуванню до правовідносин, що виникли саме з моменту набрання її чинності (з опублікуванням в газеті Урядовий кур`єр 30.12.2023 року).
Суд зазначає, що постановою КМУ №206 від 05.03.2022 року, в редакції чинній з 30.12.2023 року, передбачена тимчасова, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні, заборона нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.
Тобто, Кабінет Міністрів України, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні", з 30.12.2023 року встановив тимчасову, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні, заборону, нараховувати плату за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та тимчасову, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні, заборону на стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.
Таким чином, встановлена 30 грудня 2023 року тимчасова, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні, заборона нараховувати плату за житлово-комунальні послуги стосується виключно тимчасово окупованих територій з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та тимчасова заборона на стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги стосується заборгованості, утвореної з 24.02.2022 року на тимчасово окупованих територій з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.
Вказана тимчасова заборона передбачена постановою КМУ №206 від 05.03.2022 року, а не постановою КМУ №1405 від 29.12.2024 року. Постанова КМУ №1405 від 29.12.2023 року є лише нормативним актом, яким вносяться зміни до нормативного акту (постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року), яким тимчасово врегульовані правовідносини, які стосуються нарахування та стягнення плати за житлово-комунальні послуги на виключно тимчасово окупованих територіях з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій. При цьому пунктом 2 постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року встановлено, що постанова КМУ №206 від 05.03.2022 року підлягає застосуванню з 24.02.2022 року.
Отже, постанова КМУ №206 від 05.03.2022 року стосується суспільних відносин, які виникли після набрання ним чинності та тривають на дату набрання ним чинності, зокрема і змін, які внесені постановою КМУ №1405 від 29.12.2023 року.
За наведених обставин, постанова КМУ №206 від 05.03.2022 року , в редакції постанови КМУ №1405 від 29.12.2023 року, має пряму дію у часі, оскільки її норми поширюються на суспільні відносини, які виникли після набрання нею чинності, а також суспільні відносини, які виникли до набрання нею чинності, але які не були врегульовані враховуючи особливості правового статусу воєнного стану, та продовжують існувати на момент набрання нею чинності. Такими суспільними відносинами є споживання житлово-комунальних послуг на тимчасово окупованих територіях, зокрема з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, починаючи з 24.02.2022 року. При цьому, застосування тимчасової заборони на нарахування оплати та її стягнення на тимчасово окупованих територіях, зокрема, з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, починаючи не з 24.02.2022 року, а з 30.12.2023 року, має дискримінаційний підхід, оскільки території, які були окуповані з 24.02.2022 року та з 30.12.2023 року, мають однаковий статус, воєнний стан введений на всій території України з 24.02.2022 року та продовжений, як станом на 30.12.2023 року, так і на час прийняття оскарженого припису та розгляду справи судом.
Наведене узгоджується із тим, що пунктом 2 постанови КМУ №206 від 05.03.2022 встановлено, що постанова застосовується саме з 24.02.2024 року.
Суд зауважує, що як постанова Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", так і постанова Кабінету Міністрів України №1405 від 29.12.2023 року "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг" обумовлені необхідністю вжиття заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України, та містять норми, якими, на час дії воєнного стану, врегулюванні, зокрема, питання нарахування плати та стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (житлово-комунальні послуги), зокрема з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.
Суд зазначає, що абзац 4 пункту 1 постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року в редакції постанови КМУ №1405 від 29.12.2023 року, яка діє з 30.12.2023 року, є чітким, зрозумілим та не підлягає множинному тлумаченню: "Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.".
Заборона нарахування плати за житлово-комунальні послуги та стягнення заборгованості за ці послуги, відповідно до абзац 4 пункту 1 постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року (в редакції постанови КМУ №1405 від 29.12.2023 року) є чинною з 30.12.2023 року. Але така заборона стосується тимчасово окупованих територій; періоду окупації - з дати початку по дату завершення тимчасової окупації; включення таких територій до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій; стосується заборгованості утвореної після 24 лютого 2022 року за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 травня 2025 року у справі №420/17630/24.
Посилання позивача, як на підставу для задоволення позову, відсутність в постанові КМУ №1405 від 29.12.2023 року, якою були внесені зміни до постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року, можливості (порядку, механізму) для підприємств надавачів житлово-комунальних послуг, зокрема Операторів ГРМ, здійснювати коригування (перерахунку), як обсягів спожитого природного газу, так і вартості наданих послуг розподілу природного газу за заявами споживачів.
Як Типовий договір розподілу природного газу, так і Кодекс газорозподільних систем містять норми, якими врегулюванні питання розрахунків за договором розподілу природного газу, в тому числі і перерахунку, але вказані акти не містять положень, які б були приведені у відповідність, зокрема, і до постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року (із змінами внесеними постановою КМУ №1405 від 29.12.2023 року), не зважаючи на те, що з початку введення на всій території України воєнного стану, до Кодексу газорозподільних систем неодноразово вносились зміни.
Таким чином, на підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Херсонгаз" про визнання протиправним та скасування припису належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними матеріалами справи та задоволенню не підлягають.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з вимогами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
В задоволенні позову суд відмовляє. Судові витрати не розподіляються через відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства "Херсонгаз" відмовити.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.
Позивач - Акціонерне товариство "Херсонгаз" (73036, м. Херсон, вул. Поповича, буд. 3, код ЄДРПОУ 03355353). 
Відповідач - Головне управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (73015, м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 17, код ЄДРПОУ 40408678) .

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА

.