Справа № 346/509/26
Провадження № 2/346/1306/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
11 серпня 2026 р. | м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О. П., 
за участю секретаря Римарук Н.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області (далі - Печеніжинська селищна рада) про визнання в порядку спадкування права власності нерухоме майно, 
ВСТАНОВИВ:
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_2 , яка залишила на його ім`я заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла позивачу. 
Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позивач фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті матері, оскільки вступив в управління спадковим майном, обробляє земельну ділянку, сплачує податки, а також на момент смерті матері місце проживання позивача було зареєстроване та він фактично проживав разом із матір`ю у вказаному спадковому будинку. Спадкове майно у вигляді земельних ділянок позивач уже оформив у нотаріуса, отримавши свідоцтва про право на спадщину. 
16 січня 2026 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Досин Н.Ф. із заявою про прийняття спадщини (видачу свідоцтва) за заповітом на вказаний житловий будинок. Однак, нотаріус постановою від 16.01.2026 року відмовила позивачу у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що документ, який посвідчує право власності померлої на спадкове майно (житловий будинок), відсутній. 
Згідно з випискою з інвентаризаційних матеріалів № 87152 від 24.10.2025 року, виданою ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», право власності на вказані станом на 31.12.2012 року не зареєстровано. Відповідно до нижче вказаних довідок Печеніжинської селищної ради нумерація будинку була змінена з номерів “57”, “58” на “58А”; господарство ОСОБА_2 станом на 01.07.1990 року відносилося до робітничого двору, в якому було зареєстроване місце проживання та проживали голова сім`ї ОСОБА_2 , її співмешканець ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та її син ОСОБА_1 (тобто позивач).
Оскільки правовстановлюючий документ відсутній, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, тому просить визнати за ним у порядку спадкування за заповітом право власності на вказані житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. 
Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати за його відсутності. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак, 22.04.2026 року подав до суду лист (вих. № 247/02-86/0.95), в якому зазначив, що визнає позовні вимоги та просить розглянути справу без його участі. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд відкладає ухвалення судового рішення на строк по 11.08.2026 року з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення.
Суд, перевіривши матеріали справи і оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. 
Згідно з даними свідоцтва про смерть серії “ НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 73. 
Судом встановлено, що спадкодавець залишила заповіт, посвідчений 23.09.2009 року секретарем Печеніжинської селищної ради Довіраком І. В., зареєстрований за № 191. Згідно із цим заповітом спадкодавець ОСОБА_2 все своє майно, в тому числі зазначені житловий будинок та господарські споруди своєму сину ОСОБА_1 (позивачу). Даний заповіт не скасовувався і не змінювався. 
Відповідно до копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 24.10.2025 року, вказане нерухоме майно складається із: житлового будинку літера «А», загальною площею 78,4 кв.м., житловою площею 49,5 кв.м.; вбиральні «Б»; сараю «В»; сараю «Г»; літньої кухні «Д»; криниці «№ 1»; огорожі «№ 2-4»; колодязя інженерних мереж «№ 5». 
Згідно з даними виписки з архівних інвентаризаційних та реєстраційних матеріалів, виданої цим же підприємством 24.10.2025 року за № 87152, право власності на зазначене спадкове будинковолодіння станом на 31.12.2012 року не зареєстровано. 
Відповідно до довідки № 85, виданої виконкомом Печеніжинської селищної ради 22.01.2026 року, господарство ОСОБА_2 станом на 01.07.1990 року відносилося до робітничого двору, в якому проживали: голова сім`ї ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ), співжитель ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та син ОСОБА_1 . На момент смерті ОСОБА_3 та на момент смерті ОСОБА_2 у будинку було зареєстроване місце проживання та проживав позивач. 
Довідкою № 923 від 03.05.2012 року та № 84 від 22.01.2026 року підтверджується, що нумерація вказаного будинку змінена з колишніх номерів “57”, “58” на “58А”. 
Судом також встановлено, що з метою оформлення прав на спадщину за заповітом позивач звернувся з відповідною заявою до вище вказаної приватного нотаріуса Досин Н. Ф., яка постановою від 16.01.2026 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове нерухоме майно, виданого на ім`я спадкодавиці, та роз`яснила право на звернення з відповідним позовом. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, інших спадкоємців, які б претендували на майно, немає. 
Згідно з положеннями п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. 
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 
Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 
Судом встановлено, що визнання відповідачем — Печеніжинською селищною радою — позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 
Враховуючи те, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, який фактично прийняв спадщину, та враховуючи неможливість оформлення права власності в позасудовому нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючих документів, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем в порядку спадкування права власності на вказане нерухоме майно робітничого двору. 
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 346, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 206, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
позов задовольнити.
Визнати в порядку спадкування за заповітом за  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами: житловий будинок («А»), вбиральня («Б»), сарай (літ. «В»), сарай (літ. «Г»), літня кухня (літ. «Д»), криниця (№1), огорожа (№ 2-4), колодязь інженерних мереж (№ 5), що знаходяться за адресою:  АДРЕСА_2 .  
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя: | Калинюк О. П.